ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2025 року	Львів	Справа № 380/7398/23 пров. № А/857/28448/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді:                                                  Запотічного І.І.,
суддів:                                                                      Глушка І.В., Довгої О.І., 
розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу  Військової частини НОМЕР_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2024 року (суддя Крутько О.В., ухвалене в м. Львові) у справі № 380/7398/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до  Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,-

                                                       В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_1 , та з врахуванням уточнення позовних вимог просила суд: визнати протиправним та скасувати рішення у вигляді протоколу № 2 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_2 від 23.01.2016 про зарахування ОСОБА_1 складом сім`ї одна особа на квартирний облік на загальну чергу осіб, які потребують поліпшення житлових умов з 23.01.2016, та з 23.01.2016 на першочергову чергу осіб, які потребують поліпшення житлових умов; визнати протиправним та скасувати рішення у вигляді протоколу № 1 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 30.01.2017 про зарахування ОСОБА_1 складом сім`ї одна особа на квартирний облік на загальну чергу осіб, які потребують поліпшення житлових умов з 23.01.2016, та з 23.01.2016 на першочергову чергу осіб, які потребують поліпшення житлових умов; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 в особі її житлової комісії зарахувати ОСОБА_1 складом сім`ї одна особа на квартирний облік на загальну чергу осіб, які потребують поліпшення житлових умов з 26.05.1998, та з 26.05.1998 на першочергову чергу осіб, які потребують поліпшення житлових умов.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2024 року позов задоволено повністю.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, його оскаржив відповідач- військова частина НОМЕР_1 , подавши апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду, та з наведених в ній підстав, покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та прийняти нове яким відмовити в повному обсязі у задоволенні позовних вимог до військової частини НОМЕР_1 .
Позивач у відзиві на апеляційну скаргу рішення суду першої інстанції просить залишити без змін.
Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, відзив, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави. 
Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 з 1993 р. до 2020 р. проходила військову службу у Збройних Силах України.
В подальшому, 01.12.2020 ОСОБА_1 на підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) звільнена з військової служби у запас, а 03.12.2020 у відповідності до наказу № 266 командира Військової частини НОМЕР_1 виключена зі списків особового складу частини. Загальна вислуга років (трудовий стаж) станом на момент звільнення позивачки склала (в) 27 років 1 місяць 19 днів.
З матеріалів справи вбачається, що у період проходження військової служби у Військовій частині НОМЕР_2 ОСОБА_1 була зарахована та перебувала на загальній черзі на осіб, які потребують поліпшення житлових умов з 26.05.1998, та з 26.05.1998 на першочерговій черзі осіб, які потребують поліпшення житлових умов.
За період проходження військової служби у Збройних Силах України ОСОБА_1 у відповідності до положень Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» № 2011-ХІІ та інших нормативно-правових актів у сфері регулювання порядку розподілу жилих приміщень у Збройних Силах України житловим приміщенням не забезпечувалася.
Згідно до наказу начальника Львівського гарнізону від 16.03.2016 № 18 «Про затвердження переліку військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій Львівського гарнізону при яких утворені житлові комісії», у зв`язку зі створенням у Військовій частині НОМЕР_1 житлової комісії та окремого квартирного обліку в подальшому ОСОБА_1 перебувала на квартирному обліку у Військовій частині НОМЕР_1 .
З матеріалів справи вбачається, що рішенням оформленим протоколом № 2 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_2 від 23.01.2016 ОСОБА_1 , яка перебувала на квартирному обліку з датою зарахування 26.05.1998 змінено дату її зарахування на квартирний облік на 23.01.2016 як особі, що підлягає забезпеченню житловим приміщенням на загальних підставах та першочергово. В обґрунтування прийнятого рішення відповідач зазначив, що розглянувши представлені документи житлова комісія постановила зарахувати на квартирний облік при житловій комісії військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 складом сім`ї одна особа в загальну  чергу з 23.01.2016 та у відповідності до ст. 45 Житлового кодексу Української РСР та п.4.2 наказу Міністра оборони України № 737 від 30.11.2011 на першочергове одержання жилих приміщень 23.01.2016.
Рішенням оформленим протоколом № 1 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 30.01.2017 зараховано старшого солдата ОСОБА_1 на квартирний облік в загальну чергу та включено в списки осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень, як особа, що безпосередньо залучається до бойового чергування з 23 січня 2016 року складом сім`є 1 (одна) особа на підставі п.13 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов.
ОСОБА_1 не погодившись з діями відповідачів щодо зміни дати зарахування її на квартирний облік звернулась в суд з цим позовом
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Відповідно до статті 31 Житлового кодексу України   (далі -   ЖК України), громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством Союзу РСР і Української РСР), як правило, у вигляді окремої квартири на сім`ю.
Як передбачено статтею 34 ЖК України, підстави визнання громадян такими, що потребують поліпшення житлових умов, а також зазначено, що такі громадяни беруться на облік для одержання жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду.
Частиною 1 статті 37 ЖК України передбачено, що облік потребуючих поліпшення житлових умов громадян, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, що мають житловий фонд і ведуть житлове будівництво або беруть пайову участь у житловому будівництві, здійснюється за місцем роботи, а за їх бажанням - також і за місцем проживання. 
Відповідно до   статті 39 ЖК України   громадяни беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов: 1) за місцем проживання - виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів за участю громадської комісії з житлових питань, створюваної при виконавчому комітеті; 2) за місцем роботи - спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації і відповідного профспілкового комітету. Таке рішення затверджується виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів.
Суд першої інстанції вірно зазначив, що аналогічні положення містяться і в Правилах обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених   постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради №470 від 11.12.1984   (далі за текстом - Правила №470).
Згідно із статтею 1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в   Конституції України   та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Відповідно до абзаців 1, 4 пункту 1   статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених   Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла, з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті.
Положеннями абзацу 1 пункту 9 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»   визначено, що військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.
Як передбачено частиною 1 статті 9 ЖК України, громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду, або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів.
Статтею 43 ЖК України, зокрема, передбачено, що громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік.
Згідно із статтями   48,   49 ЖК України   жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі, але не менше розміру, який визначається Кабінетом Міністрів України і Федерацією професійних спілок України. При цьому враховується жила площа у жилому будинку (квартирі), що перебуває у приватній власності громадян, якщо ними не використані житлові чеки. Понад норму жилої площі окремим категоріям громадян надається додаткова жила площа у вигляді кімнати або в розмірі десяти квадратних метрів.
Пунктом 11 Положення про порядок забезпечення жилою площею у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 23.12.1992 №220 та в подальшому викладеного в новій редакції на підставі наказу Міністра оборони України від 03.12.1995 №20 (далі - Положення №220) передбачено, що військовослужбовці беруться на квартирний облік рішенням житлової комісії військової частини, затвердженим командиром військової частини. На засіданні комісії має право бути присутнім військовослужбовець, відносно якого вирішується питання прийняття на квартирний облік. В рішенні вказується дата прийняття на облік, склад сім`ї, підстави для прийняття на облік, вид черги надання житлових приміщень (загальна черга, в першу чергу), а у випадку відмови в прийнятті на облік підстави відмови з посиланням на відповідну норму житлового законодавства. Датою постановки на квартирний облік вважається день, коли було винесене рішення житловою комісією військової частини про прийняття на квартирний облік. День прийняття на квартирний облік визначає місце військовослужбовця на одержання житлового приміщення.
Як передбачено пунктами 12, 13, 34 Положення №220 на кожного військовослужбовця, взятого на квартирний облік, оформлюється облікова справа, у якій знаходяться необхідні документи: рапорт про прийняття на квартирний облік, який підписується членами сім`ї, що проживають разом з військовослужбовцем, мають самостійне право на отримання житла та бажають разом з ним стати на облік; довідка з місця проживання про склад сім`ї та прописку; довідка про те, чи перебувають члени сім`ї на квартирному обліку за місцем роботи (у виконавчих комітетах місцевих Рад). Інші документи, при потребі, житлові комісії самі запитують через командирів військових частин у відповідних державних органів, установ, організацій. Військовослужбовці перебувають на квартирному обліку у військовій частині та КЕЧ району до отримання жилого приміщення, за винятком випадків, передбачених у цьому пункті: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала необхідність для надання іншого жилого приміщення; при переміщенні військовослужбовця до нового місця служби у інший населений пункт; при засудженні військовослужбовця до позбавлення волі на термін понад 6 місяців, крім умовного засудження; при наданні відомостей, що не відповідають дійсності та які стали основою для прийняття на облік або неправомірних дій командування при вирішенні питання про прийняття на облік.
Так, наказом Міністра оборони України від 06.10.2006 №577   затверджено Інструкцію про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень. На підставі даного наказу №577   наказ Міністра оборони України від 03.02.1995 №20   втратив чинність.
В подальшому, наказ Міністра оборони України №577 втратив чинність на підставі наказу Міністерства оборони України від 30.11.2011 №737 «Про затвердження Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями».
В подальшому, наказ Міністерства оборони України від 30.11.2011 №737   втратив чинність на підставі наказу Міністерства оборони України від 31.07.2018 №380 «Про затвердження Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями»   (далі -   Інструкція №380).
Згідно положень статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» Кабінет Міністрів України постановою від 03.08.2006 № 1081 «Про затвердження Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями»   (далі - Порядок №1081) затвердив порядок, який визначає механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського (у тому числі осіб, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях (далі військові частини) після звільнення (далі - військовослужбовці) та членів їх сімей.
Як передбачено пунктом 4 Порядку №1081 центральні органи виконавчої влади, які здійснюють керівництво Збройними Силами, іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями, правоохоронні органи спеціального призначення, Держспецтрансслужба та Держспецзв`язку, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, видають нормативно-правові акти з питань забезпечення військовослужбовців житлом.
На підставі пункту 2 розділу II "Прикінцеві положення" Закону України «Про внесення змін до статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №1865-IV від 24.06.2004 (далі - Закон №1865-IV) військовослужбовці, що перебували на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, до набрання чинності цим Законом забезпечуються жилими приміщеннями для постійного проживання відповідно до раніше встановленого законодавством порядку.
Як вірно вказав суд першої інстанції, абзац 4 пункту 4 розділу II "Прикінцеві положення" Закону №1865-IV покладає зобов`язання на Кабінет Міністрів України забезпечити перегляд і скасування міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів, що суперечать цьому Закону.
Порядком №1081 визначено алгоритм обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов, надання житлових приміщень для постійного проживання. Облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов, ведеться у військових частинах та квартирно-експлуатаційних органах.
Відтак, здійснивши системний аналіз наведених норм суд першої інстанції вірно зазначив, що військовослужбовці мають право на забезпечення їх та членів їх сімей жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення. Для реалізації такими особами зазначеного права необхідним є їх перебування на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов. Облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов ведеться у військових частинах та квартирно-експлуатаційних органах.
Відповідно до пунктів 23, 24 Порядку №1081, для зарахування на облік військовослужбовець подає рапорт на ім`я безпосереднього командира (начальника). Військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини. У рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, в першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік - підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства. Датою зарахування на облік вважається день, коли житловою комісією військової частини винесено рішення про зарахування військовослужбовця на облік. Військовослужбовці, зараховані на облік, заносяться до книги обліку осіб, що перебувають в черзі на одержання житла. Військовослужбовці зараховуються на облік незалежно від тривалості проживання у даному населеному пункті.
Як передбачено пунктом 32 Порядку №1081, черговість надання житла визначається за часом зарахування на облік (включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлового приміщення).
Суд першої інстанції вірно вказав, що в подальшому, з метою вдосконалення забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями наказом Міністерства оборони України №380 від 31.07.2018 затверджено Інструкцію з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями (далі -   Інструкція №380), яка визначає зміст та методику забезпечення жилими приміщеннями військовослужбовців Збройних Сил України (крім військовослужбовців строкової служби), а також осіб, звільнених в запас або відставку, що залишилися перебувати після звільнення з військової служби на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, та членів їх сімей, у тому числі членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли), зникли безвісти під час проходження військової служби, що перебувають на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов.
Пунктом 1 розділу VІ   Інструкції №380  передбачено, що житловими приміщеннями для постійного проживання забезпечуються військовослужбовці та члени їх сімей, які відповідно до вимог   статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»   набули права та не забезпечувалися постійним житлом протягом усього часу проходження військової служби і мають календарну вислугу на військовій службі 20 років і більше, зареєстровані в населеному пункті дислокації військової частини, в якій військовослужбовець проходить службу та перебуває на відповідному обліку.
Відповідно до пункту 6   розділу І Інструкції №380, військовослужбовці та члени їх сімей до одержання ними жилого приміщення для постійного проживання мають право зареєструватися у військовій частині за її місцезнаходженням.
Також, пунктами 1, 4 розділу ІІ Інструкції №380 визначено, що для ведення обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, виплати грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення, надання та використання службової жилої площі, обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими жилими приміщеннями (службовою житловою площею), ведення оперативного обліку службових житлових приміщень в апараті Міноборони, в Генеральному штабі Збройних Сил України, у інших органах військового управління та військових частинах, вищих військових навчальних закладах і військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти, установах та організаціях Збройних Сил України, а також у військових прокуратурах утворюються житлові комісії. Основною формою роботи житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) є засідання (збори). Засідання (збори) є правочинними, якщо на них присутні більше ніж 2/3 членів комісії. Рішення приймається відкритим голосуванням за умови 50 % загальної кількості членів житлової комісії плюс 1 голос.
Крім цього, пунктами 7, 8 розділу ІІ   Інструкції №380 передбачено, що житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) має право приймати рішення, серед іншого, щодо зміни дати зарахування (перебування) на обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов, шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання. Рішення житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) оформлюється протоколом (додаток 4), підписується членами комісії, які були присутні на засіданні житлової комісії, та протягом двадцяти робочих днів затверджується командиром військової частини та оголошується в наказі.
Пункт 9 розділу VI   Інструкції №380   встановлює, що військовослужбовці, які перебували на обліку за попереднім місцем проходження військової служби, на загальних підставах в органах місцевого самоврядування та до набрання чинності цією   Інструкцією   зараховуються на облік із збереженням попереднього часу перебування на обліку, а також заносяться у списки осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житла за наявності підстав. Час перебування військовослужбовців на обліку для поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими жилими приміщеннями (службовою жилою площею) не враховується.
Положеннями пункту 16 розділу VI   Інструкції №380 передбачено, що житлові комісії військових частин (об`єднані житлові комісії) щороку проводять інвентаризацію облікових справ військовослужбовців та членів їх сімей, що перебувають на обліку, під час якої перевіряються житлові умови (за необхідності), а також оновлюються документи, що містяться в облікових справах.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 вперше була зарахована на квартирний облік з 26.05.1998. При подальшому проходженні військової служби ОСОБА_1 продовжувала перебувати на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов з датою зарахування з 26.05.1998 зі складом сім`ї.
З витягу з протоколу № 21 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_2 від 07.11.2014 вбачається, що згідно узагальненого Списку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов та перебувають на обліку у житловій комісії військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 перебуває на квартирному обліку складом 2 особи: вона, дочка ОСОБА_2 - 1995 року народження у загальній черзі з 26.05.1998 та включена у Списки осіб, які користуються правом першочергового забезпечення жилою площею з 26.05.1998, як військовослужбовець який безпосередньо залучається до несення бойового чергування згідно рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_3 від 26.05.1998 року, протокол засідання №3.
Разом з тим, згідно оскаржуваного рішення, оформленого протоколом № 2 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_2 від 23.01.2016, ОСОБА_1 , яка перебувала на квартирному обліку з датою зарахування 26.05.1998 змінено дату її зарахування на квартирний облік на 23.01.2016 як особі, що підлягає забезпеченню житловим приміщенням на загальних підставах та першочергово. У подальшому рішенням оформленим протоколом № 1 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 30.01.2017 зараховано старшого солдата ОСОБА_1 на квартирний облік в загальну чергу та включено в списки осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень, як особа, що безпосередньо залучається до бойового чергування з 23 січня 2016 року складом сім`є 1 (одна) особа на підставі п.13 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов.
Відповідач зазначає, що первинне звернення щодо постановки на чергу для отримання житла було написано позивачем у формі рапорту від 21.05.1998 до командира військової частини НОМЕР_3 . За протоколом засідання житлової комісії №3 від 26.05.1998 було прийнято рішення про включення позивача до квартирного обліку.  Відповідно протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_2 №16 від 20.11.2012, позивача поновлено на квартирному обліку з 26.05.1998.
Як вірно зазначив суд першої інстанції, пункт 43 зазначених Правил передбачає можливість перенесення на рік черговості на одержання жилого приміщення громадянинові, який перебуває на квартирному обліку за місцем роботи, якщо протягом попереднього року за систематичне порушення трудової дисципліни, пияцтво, хуліганство, розкрадання державного або громадського майна до нього застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського впливу, або заходи адміністративного стягнення чи кримінального покарання, за винятком випадку, передбаченого підпунктом 4 пункту 26 цих Правил. Перенесення черговості на одержання жилого приміщення на рік може бути застосоване також до громадянина, який безпідставно відмовився від наданого жилого приміщення, що відповідає встановленим вимогам і розміру. Черговість може бути перенесено і в інших випадках, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР. Рішення про перенесення черговості приймається органами, які винесли рішення про взяття громадянина на квартирний облік.
Разом з тим, як вірно вказав суд першої інстанції, в оскаржуваних рішеннях жодним чином не мотивовано підставу для зміни дати зарахування позивачки на квартирний облік.
Щодо доводів військової частини НОМЕР_1 на те, що житлова комісія врахувала, що у матеріалах справи був відсутній документ про затвердження протоколу житлової комісії № 3 від 26.05.1998, суд першої інстанції вірно вказав, що такі доводи до уваги не приймаються, оскільки перебування ОСОБА_1 на квартирному обліку з 26.05.1998 підтверджується іншими матеріалами справи і не заперечується відповідачами. Окрім того, рішення житлової комісії військової частини, відповідно до якого позивача було зараховано на квартирний облік з 26.05.1998 не скасовано.
Враховуючи положення пункту 22 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, датою постановки позивача на квартирний облік є дата винесення рішення житловою комісією військової частини.
Верховний Суд у правових висновках, викладених в постановах від 03.05.2018 у справі №359/6809/17 (провадження №61-10533св18); від 20.03.2019 у справі №760/750/16-ц (провадження №61-10380св18); від 10.10.2019 у справі №359/1347/17 (провадження №61-26027св18) вказав, що розглядаючи аналогічні справи, судам належить з`ясовувати такі обставини: чи скасовувалось рішення житлової комісії про зарахування військовослужбовця на квартирний облік; чи був зарахований військовослужбовець на квартирний облік внаслідок подання ним недостовірних відомостей або внаслідок неправомірних дій посадових (відповідальних) осіб при вирішенні питання про прийняття військовослужбовця на квартирний облік.
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що жодних сумнівів у тому, що позивач ще станом на 26.05.1998 вважався таким, що потребує надання житла та у зв`язку з цим постановлення на квартирний облік для його отримання, матеріали справи не містять. Таке перебування позивача на квартирному обліку не заперечувалося протягом всього часу перебування на обліку, законність постановки на квартирний облік не оскаржувалась відповідачами.
Зважаючи на наведене колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що оскільки позивач перебуває на квартирному обліку з 26.05.1998, рішення житлової комісії Військової частини НОМЕР_2 , оформлене протоколом № 2 від 23.01.2016, відповідно до якого змінено дату зарахування на квартирний облік позивача з 26.05.1998 на 23.01.2016 та рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , оформлене протоколом № 1 від 30.01.2017, яким зараховано позивачку на квартирний облік в загальну чергу та включено в списки осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень з 23 січня 2016 року, є протиправним та підлягає скасуванню, а з метою захисту прав позивачки суд першої інстанції вірно зобов`язав військову частину НОМЕР_1 в особі її житлової комісії поновити (зарахувати) ОСОБА_1 складом сім`ї одна особа на квартирний облік на загальну чергу осіб, які потребують поліпшення житлових умов з 26.05.1998, та з 26.05.1998 на першочергову чергу осіб, які потребують поліпшення житлових умов.
Враховуючи все викладене вище колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду з наведених вище мотивів, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.
За правилами статті 139 КАС України, судом не вирішується питання про розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 328 КАС України, суд,- 

                                                               ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2024 року у справі №380/7398/23 без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя	 	І. І. Запотічний 	
судді	 	І. В. Глушко 	
 	 	О. І. Довга