ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний номер справи: 954/772/23                                 Головуючий в І інстанції: Каневський В.О.
Номер провадження: 22-ц/819/498/24                                        Доповідач: Базіль Л.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2025 року                                                                        м. Херсон

       Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої судді (судді-доповідача) - Базіль Л.В.,
суддів: Бездрабко В.О., Радченка С.В.,
секретар Андреєва В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 14 квітня 2025 року ухвалене у складі судді Каневського В.О. зі складенням повного рішення 21 квітня 2025 року у цивільній справі №954/772/23 за позовом Акціонерного товариства «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог.
У листопаді 2023 року Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.
В обґрунтування позовних вимог послалося на те, що відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 10.05.2018 року, підтвердивши свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання послуг, тарифами, які викладені на сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. При укладанні договору сторони керувалися ч.1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до виявленого бажання, відповідачу було відкрито кредитний рахунок, що підтверджується випискою по рахунку та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку.
У подальшому відповідач, ознайомившись із умовами обслуговування кредитних карток та підписавши паспорт споживача кредиту від 15.08.2018 року, отримав картку типу преміальна картка Infinite (кредитний ліміт 800 000,00 грн) Номер та строк дії отриманої картки зазначено у довідці про отримання картки, що додається до позову.
Відповідач зобов`язався здійснювати погашення кредиту та процентів шляхом договірного списання коштів з його рахунку, та внесенням коштів на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язкового платежу. Виконання відповідачем договору вбачається із виписки по рахунку та розрахунку заборгованості, де зазначені операції щодо використання кредитного ліміту, операції щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за їх користування.
Посилаючись на не повне погашення відповідачем кредитної заборгованості, позивач АТ КБ «ПриватБанк» просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 10.05.2018 року, яка складається з: заборгованості за кредитом в сумі 799 971,26 грн; заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 161 335,50 грн, відшкодувати сплачений судовий збір у розмірі 14419,60 грн 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції. 
Рішенням Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 14 квітня 2025 року відмовлено у задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» про стягнення кредитної заборгованості, суд першої інстанції зазначив, що позивачем не доведено укладання кредитного договору, а долучена до позову копія «Анкети-заявления» не свідчить про укладення договору між сторонами та наявності відповідної заборгованості за невиконання умов договору, оскільки остання складена іноземною мовою (російською), без додавання завіреної копії документа з перекладом на державну мову.
Також суд зауважив, що без надання підтверджень про конкретні запропоновані відповідачеві Умови та правила банківських послуг, відсутність у заяві домовленості сторін про сплату процентів за користування, розміру відсоткової ставки, періодичності платежів, розміру щомісячних платежів, надані банком витяг з Тарифів та Умови і правила не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
Наданий позивачем розрахунок кредитної заборгованості не є безспірним доказом існування між сторонами договірних відносин та розміру боргу, оскільки позивачем не доведено укладання кредитного договору.
При цьому суд вказав, що наявна в матеріалах справи заява про вчинення кримінального правопорушення та витяг з ЄРДР в сукупності не впливають на виниклі між сторонами правовідносини, оскільки в них зазначена інформація від відповідача та відсутні будь-які належні та допустимі докази вчинення кримінального правопорушення.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та доводи скарги
В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 14.04.2025 року і ухвалити нове рішення, яким позовну заяву АТ КБ «Приватбанк» задовольнити.
АТ КБ «Приватбанк» вважає, що при винесенні рішення судом порушені норми матеріального і процесуального права, недостатньо повно досліджені письмові докази та дійсні обставини справи, що мають значення для справи.
Скаржник вказує, що висновок суду першої інстанції про те, що анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку не можна вважати належним доказом, є помилковим, оскільки незважаючи на викладення такої на російській мові, її зміст дає можливість зрозуміти викладені в ній умови. Крім цього, анкета-заява містить підпис відповідача, що засвідчує розуміння ним її змісту. Зазначає, що позивачем надані лише ті докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Звертає увагу на те, що судом першої інстанції виписці по рахунку та заяві про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 20.08.2020 року взагалі не надано оцінки та не мотивовано їх не прийняття судом.
Узагальнені доводи інших учасників
У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_1 , адвокат Уланівський С.Є. просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, вказуючи на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду.
Явка учасників справи
Представник АТ КБ «ПриватБанк», адвокат Бережна Н.М., приймаючи участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з власних технічних засобів, доводи викладені в апеляційній скарзі підтримала з підстав в ній викладених, просила про задоволення апеляційної скарги.
Представник відповідача, адвокат Уланівський С.Є., приймаючи участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з власних технічних засобів надав пояснення щодо необґрунтованості доводів апеляційної скарги, просив скаргу залишити без задоволення.
Позиція апеляційного суду
Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Висновок суду викладений в мотивувальній частині судового рішення про те, що заява про вчинення кримінального правопорушення та витяг з ЄРДР в сукупності не впливають на виниклі між сторонами правовідносини ніким із учасників справи не оскаржується, а тому, в апеляційному порядку не переглядається.
Отже спірними питаннями є наявність між сторонами кредитних правовідносин та наявність чи відсутність кредитної заборгованості на суму 961 306,76 грн
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).
Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості заявлених вимог. 
А саме, суд зауважив, що долучена до позову  копія «Анкети-заявления» не свідчить про укладення договору між сторонами та наявності відповідної заборгованості за невиконання умов договору, оскільки остання складена іноземною мовою (російською), без додавання завіреної копії документа з перекладом на державну мову. Надані позивачем документи, які містяться в матеріалах даної справи, а саме Витяг з Умов та правил надання банківських послуг ПриватБанку, Витяг з Тарифів обслуговування преміальних карток не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як стандартну (типову) форму, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. За викладеного суд не в змозі встановити з наданих позивачем доказів, факт отримання відповідачем у справі кредитних коштів та їх суми, в тому числі й у вигляді встановленого кредитного ліміту на картку НОМЕР_1 .
Проте, що стосується висновків суду про неможливість встановити з наданих позивачем доказів, факт отримання відповідачем у справі кредитних коштів та їх суми, в тому числі й у вигляді встановленого кредитного ліміту на картку НОМЕР_1 , то апеляційний суд з ними не погоджується з огляду на таке. 
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. . Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Отже суд мав дослідити всі наявні у справі докази, а не лише анкету-заяву, Витяг з Умов та правил надання банківських послуг ПриватБанку, Витяг з Тарифів обслуговування преміальних карток і тільки тоді у разі того, що всією їх сукупністю не доводяться вимоги банку, відмовляти у їх задоволенні через недоведеність.
Так, у справі містились, серед іншого, довідки про картки відповідача і про кредитний ліміт, виписка про рух коштів по рахунку відповідача.
Із довідки АТ КБ «Приватбанк» слідує, що між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 був підписаний кредитний договір № б/н, за яким було надано картку НОМЕР_1 , дата відкриття 15.08.2023 року, термі дії – 09/23, тип картки – Viza Infinite (а.с.15 т.1)
Із довідки АТ КБ «ПриватБанк» про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_1 (договір б/н) слідує: старт карткового рахунку НОМЕР_1 мав місце 15.08.2018 року, зміна кредитного ліміту 24.12.2019 – 800000,00 грн, 27.12.2022 року зменшення кредитного ліміту- 00 (а.с.14 т.1)
Виписка з банківського рахунку - це документ, що видається фінансовою установою, в якому містяться відомості про рух грошових коштів. Банківська виписка має статус первинного документа, що підтверджується Переліком типових документів, затвердженим наказом Мінюсту від 12 квітня 2012 року № 578/5, згідно з яким до первинних документів, які фіксують факт виконання операцій та служать підставою для записів у регістрах бухгалтерського обліку і в податкових документах, віднесені: касові, банківські документи; повідомлення банків; виписки банків; корінці квитанцій і касових чекових книжок.
З виписки за договором за період 15.08.2018 – 19.04.2023, вбачається, що по картці НОМЕР_2 , НОМЕР_1 , проводились різні банківські операції з коштами. Так, баланс на початок періоду – 15.08.2018 року складав 35857,30 грн за карткою НОМЕР_2 , баланс на кінець періоду – 961306,76 за карткою 4176490150002338 (а.с.87-102 т.1)        
Таким чином, у виписці про рух коштів відображаються всі операції за картковим рахунком клієнта ОСОБА_1 , в т. ч., маються відомості щодо встановленого розміру кредитного ліміту, зняття грошових коштів клієнтом, погашення ним заборгованості, поповнення свого рахунку, перекази коштів третім особам.
Апеляційний суд вважає, що виписка саме і доводить отримання відповідачем кредитних коштів від АТ КБ «Приватбанк» та користування ними, а також здійснені на погашення кредиту платежі.
Таким чином, суд першої інстанції, не перевіривши і не дослідивши всі інші докази, зокрема, вище наведені, та не встановивши фактичні обставини справи, дійшов до неправильного висновку, що позивачем не доведено наявності договірних відносин з ОСОБА_1 , зокрема, надання йому кредитних коштів та використання їх останнім.
Разом з тим, апеляційний суд погоджується з висновками суду щодо відсутності належних письмових доказів у справі, які вказували б на погодження між сторонами інших умов договірних відносин, зокрема, щодо комісій, відсотків, порядку погашення та списання коштів з рахунків відповідача.
Апеляційний суд не бере до уваги паспорт споживчого кредитування, на якому також наголосив банк як на доказі погодження вказаних умов, оскільки зазначений паспорт споживчого кредиту містить узагальнену інформацію про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту, інформація яка зазначена в ньому актуальна лише до 30.08.2018 року. А отже він укладений лише з метою дотримання банком вимог Закону України "Про захист прав споживачів" щодо переддоговірного ознайомлення клієнта із наявним кредитними продуктами, та не підмінює собою укладення кредитного договору на певних істотних умовах.
Апеляційний суд не приймає до уваги наявну в матеріалах справи копію Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 20.08.2020 року, на яку позивач посилається в апеляційній скарзі, як на доказ погодження процентної ставки за користування кредитними коштами, комісії, порядок списання коштів, оскільки позивач в позовній заяві не обґрунтовував свої вимоги вказаною заявою.
       З огляду на зазначене, відсутні правові підстави для стягнення на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" процентів за користування кредитом та комісії, яка нараховувалась банком та погашалась за кошти відповідача, оскільки в матеріалах справи відсутні дані щодо прийняття боржником умов і тарифів кредитування, а тому апеляційний суд перевіряє чи має відповідач непогашене тіло кредиту.
Із виписки про рух коштів можна чітко визначити розмір неповернутого кредиту, відслідкувавши витрати відповідача та вкладені на картрахунок кошти.
У розрахунку банк визначив заборгованість за тілом кредиту станом на 15.04.2023 року у розмірі 799 971,26 грн.
Шляхом аналізу виписки про рух коштів по картрахунку апеляційним судом встановлено, що відповідач активно користувався виданою йому карткою протягом тривалого часу, використовував кредитні кошти на оплату покупок в магазинах, АЗС, оплачував телеком послуги, поповнював мобільний телефон, здійснював перекази на картки третіх осіб, а також на його картрахунок надходили регулярні поповнення.
Із виписки слідує, що 24.12.2019 року відповідачу встановлено кредитний ліміт у розмірі 800 000,00 грн, оскільки на дату 24.12.2019 рік у відповідача відсутня заборгованість, апеляційний суд саме з цієї дати враховує всі витрати відповідача та всі надходження на його рахунок. При цьому апеляційний суд не враховує проведені списання банком, які відбуваються за рахунок кредитних коштів, оскільки такі погоджені умови між сторонами відсутні.
За випискою про рух коштів підраховано, що всього відповідачем протягом періоду з 24.12.2019 року по 27.05.2022 рік здійснено витрат на суму 7 225 651,93 грн. В той же час, на рахунок відповідача за цей же період надійшло коштів на суму 6 586 605,27 грн.
Таким чином, сума непогашеного тіла кредиту становить 639 046,66 грн 
Доказів щодо відсутності заборгованості чи її наявність у іншому розмірів відповідач суду не надав.
За викладеного апеляційний суд зробив висновки, що оскільки фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, кредитор вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
Суд першої інстанції вказаного не врахував, тому дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк».
З урахуванням вищевикладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що  апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог, а саме стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 639046,66 грн, в решті позовних вимог слід відмовити за недоведеністю.
В порядку визначеному ч. 1 ст. 382, ч.13 ст. 141  ЦПК України, у випадку скасування або зміни судового рішення суд апеляційної інстанції здійснюється розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду з позовом позивачем була сплачена сума судового збору в розмірі 14419,60 грн (а.с.86 т.1), при зверненні з апеляційною скаргою  - в розмірі 21629,40 грн (а.с.178 т.2), а тому  з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору за подачу позову та апеляційної скарги в розмірі 23965,38 грн виходячи із розрахунку ( 14419,60 + 21629,40 х 66,48% (відсоток задоволених позовних вимог)
Повний текст постанови складено 17.07.2025 року
Керуючись ст. 367, 368, 376, 381-384 ЦПК України,  апеляційний суд

ухвалив:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» задовольнити.
Рішення Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 14 квітня 2025 року скасувати, ухвалити нове судове рішення.
Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за тілом кредиту за кредитним договором від 10.05.2018 року в розмірі 639 046,66 грн.
В решті позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1   на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати по сплаті судового збору в сумі  23965,38 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови може бути оскаржена до Верховного Суду.

Головуюча                                                                Л.В. Базіль

Судді:                                                                                   В.О.Бездрабко

С.В.Радченко