ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2025 року
м. Хмельницький

Справа № 683/1657/15-ц
Провадження № 22-ц/820/1824/25

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії
суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,
       секретар судового засідання Плінська І.П.,
       з участю представника апелянта,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області в складі судді Лугового О.М. від 02 травня 2025 року про залишення без розгляду заяви про перегляд заочного рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дата Майнінг Груп» до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Українська гірничо-металургічна компанія», про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Заслухавши доповідача, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в :

Заочним рішенням Старокостянтинівського суду Хмельницької області від 26.11.2015 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Дата Майнінг Груп» заборгованість за кредитним договором №002-119/2007 від 28.08.2007 року в сумі 481060,30 грн., а також судовий збір в сумі 3654 грн. В іншій частині позову відмовлено.
Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 24.07.2024 року замінено сторону стягувача ТОВ «Дата Майнінг Груп» на правонаступника – ТОВ «Кредитні ініціативи» у справі №683/1657/15.
01.05.2025 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про перегляд вказаного заочного рішення Старокостянтинівського суду Хмельницької області від 26.11.2015 року. Водночас просив поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що дізнався про винесене заочне рішення лише 06.02.2025 року, коли його представник ознайомився з матеріалами справи. До цього часу не знав про наявність заочного рішення, ухвали про заміну сторони виконавчого провадження та не отримував копії цих судових рішень. 
Також з 07.02.2025 року і по дату подання заяви про перегляд заочного рішення він перебував у зоні бойових дій, що не дозволяло вчасно подати вказану заяву. 

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 02.05.2025 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 26.11.2015 року у цивільній справі №683/1657/15-ц відмовлено.
Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 26.11.2015 року у цивільній справі №683/1657/15-ц, за позовом ТОВ «Дата Майнінг Груп» до ОСОБА_1 , ПрАТ «Українська гірничо-металургійна компанія» про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду як незаконну, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Апелянт зазначає, що суд першої інстанції неналежно повідомляв його про розгляд справи, оскільки судова повістка направлялася за адресою: АДРЕСА_1 , тоді як зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 є АДРЕСА_2 . 
На думку апелянта, суд першої інстанції також не врахував, що початок перебігу строку для поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення починається з дня вручення копії рішення, а не з дня, коли відповідач довідався про існування заочного рішення.
В січні 2025 року апелянт виявив, що з його заробітної плати проводиться відрахування коштів згідно з виконавчим листом про стягнення кредитної заборгованості в примусовому порядку. 31.01.2025 року він уклав договір про надання правничої допомоги, яким уповноважив представника ознайомитись із матеріалами справи.
31.01.2025 року представник ОСОБА_1 направив адвокатський запит до військової частини щодо військової служби ОСОБА_1 
07.02.2025 року він дізнався про наявність заочного рішення суду про стягнення коштів.
Військова частина дала відповідь на адвокатський запит 22.04.2025 року тобто, майже через 3 місяці, що й стало причиною звернення ним до суду із заявою про поновлення строків та перегляд заочного рішення. 
На думку апелянта, вказані дії свідчать про його активну та добросовісну поведінку, а відмовляючи ОСОБА_1 в поновленні строків, суд позбавив його можливості навести свої аргументи щодо суті спору. 
Також, на думку апелянта, суд безпідставно не взяв до уваги, що він з 07.02.2025 року знаходиться в зоні виконання бойових завдань, що унеможливлює його вільний доступ до засобів зв`язку.

У відзиві ТОВ «Кредитні Ініціативи» просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Вказує, що суд першої інстанції правомірно застосував ч. 2 ст. 126 ЦПК України та взяв до уваги, що при отриманні копії судового рішення відповідач не дотримався строку подання заяви про перегляд заочного рішення, встановленого ст. 284 ЦПК України.

В судовому засіданні представник апелянта підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, будучи належно повідомленими про розгляд справи.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Залишаючи заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що заявником пропущено встановлений процесуальним законом строк на подання цієї заяви. Поважних причин його пропуску заявником не доведено. 
Доводи апеляційної скарги про помилковість цього висновку суду є безпідставними. 
Так, частиною 1 статті 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Одними з основних засад (принципів) цивільного судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом і змагальність сторін (частина третя статті 2 ЦПК України).
Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків,передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно з ч.3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
За змістом ч. 1 ст. 227 ЦПК України в редакції, чинній на час ухвалення оскаржуваного заочного рішення, відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється рекомендованим листом із повідомленням копія заочного рішення не пізніше трьох днів з дня його проголошення.
Згідно з ч.ч.1-2 ст. 284 ЦПК України в редакції, чинній  на час подачі  заяви  про перегляд заочного  рішення, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.  Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
За змістом ч.3 ст. 284 ЦПК України учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч.4 ст. 284 ЦПК).
За змістом статті 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, встановлюються судом.
За статтею 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Статтею 126 ЦПК України визначено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних стоків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Згідно з статтею 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.
При прийнятті процесуальних рішень і застосуванні будь-яких процесуальних норм суд має керуватись у першу чергу основним завданням цивільного судочинства, яким є ефективний захист прав та інтересів особи.
Для реалізації цієї мети суд забезпечує дотримання основних засад (принципів) цивільного судочинства, до яких, зокрема, відносяться рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом і змагальність сторін.
Сторони зобов`язані реалізувати свої права та виконати свої обов`язки в межах установлених законом або судом процесуальних строків.
Закінчення строку тягне за собою втрату стороною права на вчинення процесуальної дії, для якої цей строк було встановлено, водночас, якщо суд визнає причини пропуску процесуального строку поважними, то такий строк підлягає поновленню.
Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для учасника судового процесу на вчинення процесуальної дії.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.06.2024 року (справа №756/11081/20) сформулювала висновок про те, що оцінка поважності причин пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення належить до компетенції місцевого суду, до якого подана така заява. Наслідком пропуску строку для подання заяви про перегляд заочного рішення за умови відсутності поважних причин для його поновлення, є залишення такої заяви без розгляду на підставі частини другої статті 126 ЦПК України, а не без задоволення.
Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 21.01.2025 року у справі № 910/299/24, від 19.03.2024 у справі № 910/4293/22, від 16.01.2024 у справі № 910/14543/20, принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією з фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, в тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права. При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків, що, зокрема, підтверджується змістом частини 3 статті 509 цього Кодексу. 
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Прецедентна практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) виходить з того, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення ЄСПЛ від 16.12.1992 року у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції»).
Отже, встановлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених певних процесуальних дій. Інститут строків в цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в правовідносинах, а також стимулює учасників процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. 
Аналогічний висновок зроблено у подібних правовідносинах Верховним Судом від 21.03.2023 року у справі № 560/4377/22.
Як вбачається з матеріалів справи, адвокат Козак І.О., який діяв в інтересах ОСОБА_1 на підставі ордеру та договору про надання правничої допомоги від 31.01.2025 року (а.с. 157-159), ознайомився з матеріалами цивільної справи №683/1657/15-ц 06.02.2025 року. Про даний факт зазначає і сам відповідач в заяві про перегляд заочного рішення та в апеляційній скарзі на ухвалу Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 02.05.2025 року. При цьому, попри право та можливість тоді ж офіційно отримати копію заочного рішення Старокостянтинівського районного суду від 26.11.2015 року, не звертався до суду з таким клопотанням. 
Попри це, з очевидністю представник ОСОБА_1 06.02.2025 року в ході ознайомлення з матеріалами справи скористався можливістю зробити копію цього судового рішення.
Про це безумовно свідчить зміст заяви ОСОБА_1 від 28.04.2025 року про перегляд заочного рішення, у якій останній ствердив, що до 07.02.2025 року він це заочне рішення не отримував. 
Водночас за змістом апеляційної скарги саме затягування майже 3 місяці військової частини з відповіддю на адвокатський запит, стало причиною звернення ним до суду із заявою про поновлення строків та перегляд заочного рішення.
Отже, саме з 07.02.2025 року почався перебіг двадцятиденного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, останнім днем якого був 27.02.2025 року. 
З листа військової частини НОМЕР_1 №1654/1320 від 22.04.2025 року не вбачається, що ОСОБА_1 в період з 07.02.2025 року по 29.04.2025 року перебував в зоні бойових дій, при цьому останній мав повноважного представника-адвоката, відтак суд першої інстанції правильно констатував, що вказана обставина не є поважною причиною пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення. 
Встановивши відсутність у ОСОБА_1 об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для подання ним заяви про перегляд заочного рішення в строки, визначені процесуальним законом, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про залишення її заяви про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, а заяви про перегляд заочного рішення - без розгляду.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції. 
Оскаржувана ухвала прийнята з додержанням норм процесуального права, і підстав для її скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 02 травня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 13 серпня 2025 року.

Судді                                                         Л.М. Грох

                Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк