ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"11" серпня 2025 р.                                                                     Справа №914/20/25

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
Головуючий – суддя                                                            О.В. Зварич
судді                                                                                Г.В. Орищин
І.Ю. Панова,
секретар судового засідання А.І. Стронська,          
розглянув у судовому засіданні апеляційну скаргу Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі філії "Карпатський лісовий офіс" б/н від 12.06.2025 року (вх.№01-05/1820/25 від 13.06.2025 року)
на рішення Господарського суду Львівської області від 21.05.2025 року (суддя Т.Я.Рим; повне рішення складено 23.05.2025 року) 
у справі № 914/20/25
за позовом: Першого заступника керівника Золочівської окружної прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Бродівської міської ради Золочівського району Львівської області
до відповідача: Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі філії "Карпатський лісовий офіс" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" (надалі ДСГП "Ліси України" в особі філії "Карпатський лісовий офіс")
про стягнення 1130132,80 грн,
за участю:
від прокуратури: Місінська М.А. (посвідчення №068736 від 01.03.2023 року);
від позивача: не з`явився;
від відповідача (в режимі відеоконференції): Ігнатенко С.С. – адвокат (ордер серії АО №  1160560 від 28.01.2025 року),
ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог
31.12.2024 року перший заступник керівника Золочівської окружної прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Бродівської міської ради Золочівського району Львівської області звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом до ДСГП "Ліси України" в особі філії "Карпатський лісовий офіс" про стягнення 1130132,80 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 20.05.2023 року працівниками ДСГП "Ліси України" виявлено незаконну рубку чотирьох дерев породи "сосна звичайна" на ділянці кварталу 88 виділу 22 Лешнівського лісництва. За цим фактом відкрито кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3  статті 246 Кримінального кодексу України. Органом досудового розслідування було призначено судову інженерно-екологічну експертизу, за результатами якої встановлено, що розмір завданої шкоди становить 1'130'132,80 гривень. Під час проведення досудового розслідування винних осіб не встановлено, тому прокурор просив стягнути завдану шкоду із відповідача, покликаючись на його протиправну бездіяльність у вигляді невчинення дій із забезпечення охорони та збереження лісу від незаконних рубок.

Короткий зміст оскарженого рішення суду першої інстанції
Рішенням Господарського суду Львівської області від 21.05.2025 року у справі №914/20/25 (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 29.05.2025 року) задоволено позов Першого заступника керівника Золочівської окружної прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Бродівської міської ради Золочівського району Львівської області. Стягнуто з ДСГП "Ліси України" в особі філії "Карпатський лісовий офіс" на користь Бродівської міської ради Золочівського району Львівської області 1130132 грн 80 коп шкоди, завданої навколишньому природному середовищу. Стягнуто з ДСГП "Ліси України" в особі філії "Карпатський лісовий офіс" на користь Львівської обласної прокуратури 13561 грн 60 коп відшкодування витрат на оплату судового збору.
В ході розгляду справи суд першої інстанції встановив, що відповідач є постійним лісокористувачем як правонаступник ДП "Бродівське лісове господарство", а тому відповідальність за зобов`язаннями щодо вжиття заходів, спрямованих на збереження та охорону лісів, у тому числі від незаконних рубок та інших пошкоджень, покладаються на нього.
Судом також встановлено, що уповноважені особи відповідача у кварталі 88 виділ 22 у заповідному урочищі "Піски" Лешнівського лісництва Філії "Бродівське лісове господарство" виявили незаконну рубку чотирьох дерев породи "сосна звичайна". За вказаним фактом на підставі заяви відповідача відділенням № 1 Золочівського районного відділу поліції Головного управління національної поліції у Львівській області 20.05.2023 зареєстровано кримінальне провадження №  12023141160000138 за частиною 3  статті 246 Кримінального кодексу України. Слідчим СВ ВП № 1 Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області 20.05.2023 проведено огляд місця події та виявлено факт незаконної рубки дерев (чотири дерева породи "сосна звичайна"), що зафіксовано у протоколі.
З урахуванням наведеного суд прийшов до висновку, що відповідач не виконав покладених на нього законодавством обов`язків, адже не забезпечив охорону лісу від незаконної рубки дерев. 
Місцевим господарським судом також встановлено, що згідно з висновком експерта  №СЕ-19/114-23/19823-ФХЕД від 15.05.2024 розмір шкоди, заподіяної рубкою, проведеною всупереч діючим вимогам складає 1130132,80 гривень, а відтак суд першої інстанції прийшов до висновку, що прокурором доведено обставину завдання відповідачем шкоди у розмірі 1130132,80 гривень.
В оскарженому рішенні судом зазначено, що протиправна бездіяльність відповідача, що мала наслідком незаконну рубку лісу, спричинила втрату лісових ресурсів, а відповідач відсутності своєї вини не довів, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій не погоджується з рішенням суду першої інстанції. Вважає, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Зокрема зазначає, що висновок суду не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки ґрунтується виключно на цитуванні норм матеріального права, дослідженні правонаступництва відповідача та дослідженні доказів, складених під час огляду місця події. Вказує на те, що судом першої інстанції залишено поза увагою надані скаржником письмові докази підтвердження добросовісності відповідача як лісокористувача. Заявляє, що суд, сформувавши висновок про невиконання скаржником покладених на останнього обов`язків щодо охорони лісу, не вказав, які саме обов`язки і норми чинного законодавства були порушені скаржником і не було конкретизовано, які саме дії апелянт повинен був вчинити з метою забезпечення охорони та збереження лісу. Зазначає, що апелянт своєчасно і у повному обсязі виконував покладені на нього обов`язки, а прокурором протилежного не доведено. Вважає розрахунок Державної екологічної інспекції у Львівській області від 12.06.2023 року недопустимим доказом. Вказує на те, що висновок інженерно-екологічної експертизи також не може вважатись належним доказом, оскільки відповідна експертиза проведена без здійснення особистого огляду експертом пнів зрубаних дерев. Просить рішення Господарського суду Львівської області від 21.05.2025 року у справі №914/20/25  скасувати та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
Прокурор подав відзив на апеляційну скаргу, в якому не погоджується з доводами скаржника. Вважає рішення місцевого господарського суду законним та обґрунтованим. Зокрема зазначає, що у вказаній справі доведеним є склад цивільного правопорушення. Долучені до справи докази не ґрунтуються на припущеннях прокурора, оскільки пні незаконно зрубаних дерев, їх кількісні та якісні характеристики зафіксовані самим відповідачем. Просить рішення Господарського суду Львівської області від 21.05.2025 року у справі №914/20/25 залишити без змін, апеляційну скаргу – без задоволення.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи, наведені в апеляційній скарзі.
Прокурор заперечив проти доводів скаржника.
Позивач не забезпечив участі представників у судове засідання, про причини неявки не повідомив.
З`ясовуючи обставини про ознайомлення учасників справи з датою, часом та місцем розгляду справи №914/20/25, суд встановив таке.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 03.07.2025 року призначено розгляд справи у судовому засіданні на 11.08.2025 року об 11 год. 30 хв.
03.07.2025 року вказана ухвала доставлена до електронного кабінету позивача, що підтверджується довідкою відповідального працівника суду.
Таким чином, суд вчинив дії щодо належного повідомлення всіх учасників справи про дату, час та місце розгляду справи №914/20/25.
Враховуючи те, що суд не визнавав обов`язковою явку в судове засідання учасників справи, участь у судовому засіданні є правом, а не обов`язком, тому відповідно до частини 12  статті 270 Господарського процесуального кодексу України  справу може бути розглянуто за відсутності позивача.

Обставини справи
Як вбачається з наявних у справі копій документів, 20.05.2023 року інженером філії «Бродівське лісове господарство» ДСГП «Ліси України» за участю в.о. лісничого та майстра лісу у кварталі 88, виділ 22 у заповідному урочищі «Піски» Лешнівського лісництва було виявлено незаконну рубку чотирьох дерев породи "сосна звичайна".
Філія «Бродівське лісове господарство» ДСГП «Ліси України» повідомила відділення поліції №1 Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області про те, що невідомими особами вчинено незаконну рубку, яка була виявлена 20.05.2023 року у кварталі 88 виділі 22, Лешнівського лісництва, урочише «Піски», що підтверджується копією заяви №254 від 20.05.2023 року.
На підставі вказаної заяви  зареєстровано кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 246 Кримінального кодексу України.
Як вбачається з копії протоколу огляду місця події від 20.05.2023 року, слідчим СВ ВП № 1 Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області Ковалів М.Б. проведено огляд місця події та виявлено факт незаконної рубки дерев (чотири дерева породи "сосна звичайна").
Слідчий СВ ВП №1 Золочівського РВП направив лист Державній екологічній інспекції у Львівській області, у якому зазначив, що з метою встановленні істини у кримінальному провадженні просить провести розрахунок розміру майнової шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу внаслідок самовільної рубки дерева, що підтверджується копією листа від 23.05.2023 року №4166/56/16/-2023.
Державна екологічна інспекція у Львівській області листом №06-1837 від 13.06.2023 року направила слідчому СВ ВП №1 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області розрахунок шкоди, заподіяної внаслідок незаконної рубки дерев в кварталі 88 виділ 22 в урочищі «Піски», згідно з яким загальний розмір завданої шкоди становить 1139132,88 грн.
Постановою органу досудового слідства від 03.10.2023 року призначено судову інженерно-екологічну експертизу у кримінальному провадженні, проведення якої доручено Львівському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру України у Львівській області, що підтверджується копією постанови від 03.10.2023 року та копією листа ЛНДЕКЦ МВС України №8621/56/16/2023 від 06.10.2023 року, наявних у матеріалах справи. На вирішення експерта було поставлено такі питання: Чи підтверджується незаконність рубки чотирьох дерев у кварталі 88 виділі 22 Лешнівського лісництва, урочище «Піски». Якщо так, то яка шкода заподіяна державі в результаті незаконної рубки?
Як вбачається з копії листа від 15.05.2024 року, Львівський науково-дослідний експертно-криміналістичний центр МВС України направив до Відділення поліції №1 Золочівського відділу висновок експерта №СЕ-19/114-23/19823-ФХЕД від 15.05.2024 року за результатами інженерно-еколочної експертизи.
Згідно вказаного висновку, копія якого наявна у матеріалах судової справи №914/20/25, проведення рубки чотирьох дерев породи сосна звичайна у кварталі 88 виділі 22 Лешнівського лісництва, заподіяне в урочищі «Піски» з недотриманням вимог природоохоронного законодавства підтверджено; розмір шкоди заподіяної рубки становить 1130132,80 грн.
В матеріалах справи міститься копія Статуту ДСГП "Ліси України".
Згідно із пунктом 7.2.1 Статуту до обов`язків підприємства входить, зокрема забезпечувати охорону, захист, відтворення та підвищення продуктивності лісових насаджень.
Також в матеріалах справи наявна копія Положення про філію "Бродівське лісове господарство" ДСГП "Ліси України", затвердженого наказом ДСГП «Ліси України» № 145 від 28.12.2022 року.
Відповідно до пункту 1.1 Положення вказана філія є відокремленим підрозділом ДСГП "Ліси України".
Згідно пункту 2.2.2 Положення предметом діяльності філії є, зокрема забезпечення охорони лісів від незаконних рубок.
Матеріали справи містять копію наказу ДСГП "Ліси України" "Про припинення філії "Бродівське лісове господарство" ДСГП "Ліси України" згідно якого припинено філію "Бродівське лісове господарство" ДСГП "Ліси України" шляхом її закриття (пункт 1) та забезпечено оформлення передавального балансу майна та передавального акта до філії "Карпатський лісовий офіс"ДСГП "Ліси України".
Також матеріали справи містять копію наказу від 18.10.2024 року №1855 «Про припинення філії "Бродівське лісове господарство" ДСГП "Ліси України", яким наказано затвердити передавальні акти активів та пасивів на балансових та позабалансових рахунках, матеріалів лісовпорядкування та документів, які підтверджують речові права на земельні ділянки, нерухоме майно та інше по філії, що координуються Карпатським лісовим офісом, зокрема філії "Бродівське лісове господарство" ДСГП "Ліси України".
Як вбачається з витягів з Державного реєстру речових прав (№321782606 від 02.02.2023 року та №406988613 від 06.12.2024 року) ДСГП "Ліси України" є постійним користувачем земельною ділянкою за кадастровим номером 4620383200:16:019:0001 площею 154,1007 га.
Листом від 19.11.2024 року прокуратура звернулась до Бродівської міської ради Золочівського району Львівської області, в якому просила поінформувати, чи зверталася Бродівська міська рада до суду з позовом про стягнення з ДСГП "Ліси України" шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища у розмірі 1130132,80 грн.
Бродівська міська рада надала відповідь прокуратурі, що підтверджується копією листа від 25.11.2024 року, наявного у матеріалах справи, в якому зазначила, що подібні заходи міською радою не вживалися та у випадку подання відповідного позову прокуратурою позов буде  підтримано міською радою.
Як вбачається з копії листа від 20.12.2024 року, прокуратура повідомила Бродівську міську раду Золочівського району Львівської області про те, що нею буде пред`явлено позов до ДСГП "Ліси України" про стягнення шкоди у розмірі 1130132,80 грн, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при ухваленні постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Щодо представництва прокурором інтересів держави
Закон України «Про прокуратуру»  визначає правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України.
У відповідності до абзацу 1, 2 частини 3  статті 23 Закону України «Про прокуратуру»  прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.
Згідно з частинами 3, 4  статті 53 Господарського процесуального кодексу України  у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених  статтею 174 цього Кодексу.
У цій справі судом встановлено, що листом від 19.11.2024 року прокуратура звернулась до Бродівської міської ради Золочівського району Львівської області, в якому просила проінформувати, чи зверталася Бродівська міська рада до суду з позовом про стягнення з ДСГП "Ліси України" шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища у розмірі 1130132,80 грн.
Бродівська міська рада надала відповідь листом від 25.11.2024 року прокуратурі, в якому зазначила, що подібні заходи міською радою не вживалися та у випадку подання відповідного позову прокуратурою позов буде  підтримано міською радою.
Листом від 20.12.2024 року прокуратура повідомила Бродівську міську раду Золочівського району Львівської області про те, що прокуратурою буде пред`явлено позов до ДСГП "Ліси України" про стягнення шкоди у розмірі 1130132,80 грн, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.
За вказаних обставин, апеляційний господарський суд приходить до висновку про те, що перший заступник керівника Золочівської окружної прокуратури Львівської області дотримав вимоги  статті 23 Закону України «Про прокуратуру»  щодо здійснення представництва в суді законних інтересів держави, належним чином обґрунтував порушення інтересів держави в особі Бродівської міської ради Золочівського району Львівської області та необхідність їх захисту.

Щодо суті спору
Згідно  зі статтею 1 Лісового кодексу України  ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцем розташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах. Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави.
Відповідно до статті  16 Лісового кодексу України  право користування лісами здійснюється в порядку постійного та тимчасового користування лісами. 
За приписами частини 1, 3 статті 17 Лісового кодексу України у постійне користування ліси на землях державної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим державним лісогосподарським підприємствам, іншим державним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи. Ліси надаються в постійне користування на підставі рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, прийнятого в межах їх повноважень. 
У цій справі за інформацією з витягів із Державного реєстру речових прав (№321782606 від 02.02.2023 року та №406988613 від 06.12.2024 року) судом встановлено, що ДСГП "Ліси України" є постійним користувачем земельною ділянкою за кадастровим номером 4620383200:16:019:0001 площею 154,1007 га.
Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 19 Лісового кодексу України постійні лісокористувачі зобов`язані, зокрема забезпечувати охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень, посилення їх корисних властивостей, підвищення родючості ґрунтів, вживати інших заходів відповідно до законодавства на основі принципів сталого розвитку.
Статтею 64 Лісового кодексу України встановлено, що підприємства, установи, організації і громадяни здійснюють ведення лісового господарства з урахуванням господарського призначення лісів, природних умов і зобов`язані, зокрема здійснювати охорону лісів від пожеж, захист від шкідників і хвороб, незаконних рубок та інших пошкоджень.
Згідно із частиною 1, 2 статті 86 Лісового кодексу України організація охорони і захисту лісів передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження лісів від пожеж, незаконних рубок, пошкодження, ослаблення та іншого шкідливого впливу, захист від шкідників і хвороб. Власники лісів і постійні лісокористувачі зобов`язані розробляти та проводити в установлений строк комплекс протипожежних та інших заходів, спрямованих на збереження, охорону та захист лісів. Перелік протипожежних та інших заходів, вимоги щодо складання планів цих заходів визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері лісового господарства, органами місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.
Статтею 93 Лісового кодексу України завданнями контролю за охороною, захистом, використанням та відтворенням лісів є, зокрема запобігання порушенням законодавства у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісів, своєчасне виявлення таких порушень і вжиття відповідних заходів щодо їх усунення.
В ході розгляду справи суд встановив, що 20.05.2023 року інженером філії «Бродівське лісове господарство» ДСГП «Ліси України» за участю в.о. лісничого та майстра лісу у кварталі 88, виділ 22 у заповідному урочищі «Піски» Лешнівського лісництва було виявлено незаконну рубку чотирьох дерев породи "сосна звичайна".
На підставі заяви ДСГП «Ліси України» зареєстровано кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 246 Кримінального кодексу України.
Суд першої інстанції обґрунтовано оцінив протокол огляду місця події від 20.05.2023 року як належний та достовірний доказ, що підтверджує точну кількість незаконно зрубаних пнів, їх ознаку та діаметр, в якому зафіксовано породу та діаметр зрізу кожного виявленого пня, їх ознаку, вказівку на місцерозташування тощо, дані про застосовані технічні засоби (цифровий фотоапарат марки "Nikon L 340). 
Суд зауважив, що у протоколі огляду зазначено ті ж кількісні обміри пнів, що й у акті уповноважених представників відповідача від 20.03.2023. Відповідач не надав доказів, які б підтверджували інші діаметри зрубаних дерев або свідчили про неправильність установлених діаметрів. Крім того, посилання Відповідача на відсутність спеціальних знань у працівників, які складали акт огляду місця події та визначали діаметри дерев, не спростовують викладені обставини, оскільки ці твердження не підтверджені жодними доказами, що ставили б під сумнів їхні повноваження на здійснення огляду місця вирубки та складання відповідних актів.
Відповідно до проведеного Державною екологічною інспекцією у Львівській області розрахунку шкоди, заподіяної внаслідок незаконної рубки дерев в кварталі 88 виділ 22 в урочищі «Піски», загальний розмір завданої шкоди становить 1139132,88 грн.
Згідно з висновком експерта №СЕ-19/114-23/19823-ФХЕД від 15.05.2024 року проведення рубки чотирьох дерев породи сосна звичайна у кварталі 88 виділі 22 Лешнівського лісництва, заподіяне в урочищі «Піски» з недотриманням вимог природоохоронного законодавства, підтверджено; розмір шкоди заподіяної рубки становить 1130132,80 грн.
Також у цій справі встановлено, що відповідно до наказу ДСГП "Ліси України" "Про припинення філії "Бродівське лісове господарство" ДСГП "Ліси України" згідно якого припинено філію "Бродівське лісове господарство" ДСГП "Ліси України" шляхом її закриття (пункт 1) та забезпечено оформлення передавального балансу майна та передавального акта до філії "Карпатський лісовий офіс"ДСГП "Ліси України".
Згідно наказу від 18.10.2024 року №1855 «Про припинення філії "Бродівське лісове господарство" ДСГП "Ліси України", яким наказано затвердити передавальні акти активів та пасивів на балансових та позабалансових рахунках, матеріалів лісовпорядкування та документів, які підтверджують речові права на земельні ділянки, нерухоме майно та інше по філії, що координуються Карпатським лісовим офісом, зокрема філії "Бродівське лісове господарство" ДСГП "Ліси України".
В пункті 7.2.1 статуту ДСГП "Ліси України" зазначено, що до обов`язків підприємства входить, зокрема забезпечувати охорону, захист, відтворення та підвищення продуктивності лісових насаджень.
У відповідності до пункту 2.2.2 Положення про філію "Бродівське лісове господарство" ДСГП "Ліси України", затвердженого наказом ДСГП «Ліси України» № 145 від 28.12.2022 року, предметом діяльності філії є, зокрема забезпечення охорони лісів від незаконних рубок.
Отже, організація і забезпечення охорони та захисту лісів, яка передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження та охорону лісів, зокрема, від незаконних рубок та інших пошкоджень, покладається на постійних лісокористувачів. Порушення вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених у сфері охорони, захисту та використання лісів, є підставою для покладення на постійного лісокористувача цивільно-правової відповідальності.  
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 24.02.2021 року у справі №  906/366/20.
Відповідно до частини 1 статті 105 Лісового кодексу України порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону.
За положеннями частини 1 статті 107 Лісового кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.
Згідно із частиною 1 статті 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.
Згідно з усталеною судовою практикою Верховного Суду порушення вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених у сфері охорони, захисту та використання лісів, є підставою для покладення на постійного лісокористувача цивільно-правової відповідальності. При цьому, не важливо хто конкретно здійснював незаконне вирубування дерев на ділянках лісу, наданих у постійне користування, оскільки визначальним є факт порушення лісокористувачем встановлених правил лісокористування, що спричинило завдання державі збитків внаслідок незаконної рубки дерев третіми особами на підконтрольній лісокористувачу ділянці лісу.
Таким чином, обов`язок щодо забезпечення охорони лісових насаджень покладено саме на постійних лісокористувачів, які відповідають за невиконання або неналежне виконання таких обов`язків, в тому числі, у разі незабезпечення охорони та захисту лісів від незаконних рубок дерев. Отже, цивільно-правову відповідальність за порушення лісового законодавства мають нести не лише особи, які безпосередньо здійснюють самовільну вирубку лісів (пошкодження дерев), а й постійні лісокористувачі, вина яких полягає у протиправній бездіяльності у вигляді невчинення дій щодо забезпечення охорони та збереження лісу від незаконних рубок на підвідомчих їм ділянках із земель лісового фонду, що має наслідком самовільну рубку (пошкодження) лісових насаджень третіми (невстановленими) особами.
Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, шкода, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, вина. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.
Наявність всіх зазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.
У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні шкоди.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у Постанові від 19.09.2024 року у cправі №    918/1356/23.
Таким чином, суд, встановивши в діях відповідача усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправну поведінку, шкоду, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, вину, правильно виснував у рішенні, що зазначене є підставою для задоволення позову в повному обсязі.
Стосовно аргументів скаржника про те, що висновок інженерно-екологічної експертизи не може вважатись належним доказом, апеляційний господарський суд зазначає наступне.
За приписами частини 1, 2 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
За положеннями статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно із частиною 1, 2 статті 98 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.
Відповідно до статті 104 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими  статтею 86  цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.
З аналізу матеріалів справи суд встановив, що Львівським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України було проведено експертизу згідно з постановою від 03.10.2023 року слідчого СВ ВП №1 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області про призначення експертизи в межах кримінального провадження, відкритого через незаконну рубку дерев у кварталі 88 виділі 22, Лешнівського лісництва, урочише «Піски».
За результатами проведеної експертизи Львівським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України було надано висновок експерта №СЕ-19/114-23/19823-ФХЕД від 15.05.2024 року, копія якого долучена до матеріалів даної справи та якому суд надав відповідну правову оцінку, чим спростовуються доводи скаржника, наведені в апеляційній скарзі, щодо неналежності цього доказу.
Суд першої інстанції вірно зазначив у рішенні про те, що не погоджуючись із розміром заявленої шкоди, відповідач не надав власного обґрунтованого розрахунку та не ініціював проведення експертизи, в межах якої експерти могли би провести натурне обстеження пнів та спростувати у такий спосіб надані прокурором аргументи. Просте заперечення суми позову без подання альтернативних вихідних даних, зокрема щодо діаметра зрубаних дерев, не спростовує позицію прокурора.
Таким чином, рішення місцевого господарського суду ухвалене із дотриманням норм матеріального і процесуального права із з`ясуванням усіх обставин справи, що мають значення для справи.
Доводи скаржника, наведені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків, наведених в оскарженому рішенні суду першої інстанції.
Отже, враховуючи вищеописані норми, висновки Верховного Суду та встановлені обставини справи, колегія суддів приходить до висновку про правомірність стягнення місцевим господарським судом з відповідача 1130132,80 грн шкоди, завданої навколишньому природному середовищу внаслідок незаконної рубки дерев.
За наслідками апеляційного перегляду оскарженого судового рішення судова колегія констатує, що доводи апелянта не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги. Ці доводи не спростовують висновків, наведених в рішенні Господарського суду Львівської області від 21.05.2025 року у справі №914/20/25.
Відповідно до ч.ч. 1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.
Підсумовуючи вищевказане, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив обставини, що мають значення для справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, ухвалив законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, апеляційну скаргу – без задоволення.

Судові витрати
З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладається на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись, ст. ст. 86, 269, 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд – 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі філії "Карпатський лісовий офіс" б/н від 12.06.2025 року (вх.№01-05/1820/25 від 13.06.2025 року) залишити без задоволення, рішення Господарського суду Львівської області від 21.05.2025 року у справі №914/20/25 – без змін.
Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.
Справу повернути в Господарський суд Львівської області.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення.
Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя                                                                       О.В. Зварич 

Суддя                                                                                          Г.В. Орищин

        Суддя                                                                                          І.Ю. Панова