УХВАЛА                                                                   
25 червня 2025 року
м. Київ
справа № 530/656/24
провадження № 61-3733 св 25
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач),
суддів: Гулейкова І. Ю., Гулька Б. І., Коломієць Г. В., Лідовця Р. А., 
учасники справи:
позивачі:  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , 
представник позивачів - адвокат Панченко Олена Олександрівна, 
відповідач - Опішнянська селищна рада Полтавського району Полтавської області, 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 - адвоката Панченко Олени Олександрівни, на постанову Полтавського апеляційного суду у складі колегії суддів: Пікуля В. П., Одринської Т. В., Панченка О. О. від 25 лютого 2025 року,
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог  ОСОБА_5 .
У березні 2024 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до Опішнянської селищної ради Полтавського району Полтавської області (далі - Опішнянська селищна рада) про визнання права на земельну частку (пай) та зобов`язання вчинити дії.
Зазначав, що він у 2024 році дізнався про те, що його було включено до списку осіб, що додається до державного акту на право колективної власності на землю Колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП) імені Карла Маркса, оскільки на момент видачі вказаного державного акту він був членом 
КСП та мав право на отримання земельної частки (паю).
Вказував, що його прийнято в члени КСП 15 квітня 1991 року згідно протоколу 
від 21 грудня 1991 року № 3, а виключено з членів 06 лютого 1997 року.
Також зазначав, що він є у списку членів КСП до Державного акту на право колективної власності на землю серії ПЛ № 15 від 29 січня 1996 року, виданого 
КСП імені Карла Маркса під номером № 143.
ОСОБА_5 просив суд: визнати за ним право на земельну частку (пай) КСП імені Карла Маркса на території Опішнянської ОТГ Полтавського району Полтавської області, загальною площею 4,49 умовних кадастрових гектарів, вартістю 
136 451,10 грн, виходячи з вартості земельної частки (паю) та середньої грошової оцінки одного гектара сільськогосподарських угідь на території Опішнянської 
ОТГ Полтавського району Полтавської області; зобов`язати Опішнянську селищну раду виділити в натурі земельну частку (пай) із земель комунальної власності територіальної громади на території Батьківського старостинського округу Опішнянської територіальної громади Полтавського району Полтавської області, за межами населених пунктів, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 4,49 умовних кадастрових гектарів, вартістю 136 451,10 грн.
Короткий зміст позовних вимог ОСОБА_3 .
У березні 2024 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Опішнянської селищної ради про визнання права на земельну частку (пай) та зобов`язання вчинити дії.
Позов обґрунтовано тим, що він у 2024 році офіційно дізнався про те, що його було включено до списку осіб, що додається до державного акту на право колективної власності на землю КСП імені Карла Маркса, оскільки на момент видачі вказаного державного акту він був членом КСП та мав право на отримання земельної частки (паю).
Вказував, що його прийнято в члени КСП 12 грудня 1991 року згідно протоколу 
від 08 лютого 1992 року № 1, а виключено з членів 06 лютого 1997 року.
Також вказував, що, виходячи з чинного на момент виникнення правовідносин земельного законодавства, члени КСП вважаються такими, що виключені з підприємства не з моменту внесення відповідного запису про звільнення в їхню трудову книжку, а з моменту винесення рішення загальних зборів про виключення такого члена.
На момент видачі КСП імені Карла Маркса державного акту на право колективної власності на землю від 29 січня 1996 року він був членом колгоспу та мав законне право на земельну частку (пай).
Ураховуючи викладене, ОСОБА_3 просив суд: визнати за ним право на земельну частку (пай) КСП імені Карла Маркса на території Опішнянської ОТГ Полтавського району Полтавської області, загальною площею 4,49 умовних кадастрових гектарів вартістю 136 451,10 грн, виходячи з вартості земельної частки (паю) та середньої грошової оцінки одного гектара сільськогосподарських угідь на території Опішнянської ОТГ Полтавського району Полтавської області; зобов`язати Опішнянську селищну раду виділити в натурі земельну частку (пай) із земель комунальної власності територіальної громади на території Батьківського старостинського округу Опішнянської територіальної громади Полтавського району Полтавської області, за межами населених пунктів, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 4,49 умовних кадастрових гектарів, вартістю 136 451,10 грн.
Короткий зміст позовних вимог ОСОБА_4 .
У березні 2024 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Опішнянської селищної ради про визнання права на земельну частку (пай) та зобов`язання вчинити дії.
Вказувала, що вона у 2024 році дізналася проте, що її було включено до списку осіб, що додається до державного акту на право колективної власності на землю 
КСП імені Карла Маркса, оскільки на момент видачі вказаного державного акту вона була членом КСП та мала право на отримання земельної частки (паю).
Зазначала, що була прийнята в члени колгоспу 14 жовтня 1987 року згідно протоколу від 24 жовтня 1987 року № 3 і не виключена з членів колгоспу.
Також вказувала, що вона є у списку членів КСП до Державного акту на право колективної власності на землю серії ПЛ № 15 від 29 січня 1996 року, виданого 
КСП імені Карла Маркса під номером № 224.
Ураховуючи викладене, ОСОБА_4 просила суд: визнати за нею право на земельну частку (пай) КСП імені Карла Маркса на території Опішнянської ОТГ Полтавського району Полтавської області, загальною площею 4,49 умовних кадастрових гектарів вартістю 136 451,10 грн, виходячи з вартості земельної частки (паю) та середньої грошової оцінки одного гектара сільськогосподарських угідь на території Опішнянської ОТГ Полтавського району Полтавської області; зобов`язати Опішнянську селищну раду виділити в натурі земельну частку (пай) із земель комунальної власності територіальної громади на території Батьківського старостинського округу Опішнянської територіальної громади Полтавського району Полтавської області, за межами населених пунктів, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 4,49 умовних кадастрових гектарів, вартістю 136 451,10 грн.
Короткий зміст позовних вимог ОСОБА_2 .
У березні 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Опішнянської селищної ради про визнання права на земельну частку (пай) та зобов`язання вчинити дії.
Позовна заява мотивована тим, що він у 2024 році дізнався проте, що його було включено до списку осіб, що додається до державного акту на право колективної власності на землю КСП імені Карла Маркса, оскільки на момент видачі вказаного державного акту він був членом КСП та мав право на отримання земельної частки (паю).
Вказував, що його прийнято в члени колгоспу 01 вересня 1990 року згідно протоколу від 24 серпня 1990 року № 9, хоча в трудовій книжці вказано, підставу прийняття в члени КСП протокол від 08 вересня 1990 року № 3, а виключено з членів лише 
06 лютого 1997 року.
Зазначав, що він є у списку членів КСП до Державного акту на право колективної власності на землю серії ПЛ № 15 від 29 січня 1996 року, виданого КСП імені Карла Маркса під номером № 257.
Ураховуючи викладене, ОСОБА_2 просив суд: визнати за ним право на земельну частку (пай) КСП імені Карла Маркса на території Опішнянської територіальної громади Полтавського району Полтавської області, загальною площею 
4,49 умовних кадастрових гектарів вартістю 136 451,10 грн, виходячи з вартості земельної частки (паю) та середньої грошової оцінки одного гектара сільськогосподарських угідь на території Опішнянської ОТГ Полтавського району Полтавської області; зобов`язати Опішнянську селищну раду виділити в натурі земельну частку (пай) із земель комунальної власності територіальної громади на території Батьківського старостинського округу Опішнянської територіальної громади Полтавського району Полтавської області, за межами населених пунктів, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 4,49 умовних кадастрових гектарів, вартістю 136 451,10 грн.
Короткий зміст позовних вимог      ОСОБА_1 .
У березні 2024 року  ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Опішнянської селищної ради про визнання права на земельну частку (пай) та зобов`язання вчинити дії.
Вказувала, що вона у 2024 році дізналася проте, що її було включено до списку осіб, що додається до державного акту на право колективної власності на землю КСП імені Карла Маркса, оскільки на момент видачі вказаного державного акту вона була членом КСП та мала право на отримання земельної частки (паю).
Зазначала, що вона прийнята в члени колгоспу 07 лютого 1990 року згідно протоколу від 10 лютого 1990 року № 1, у трудовій книжці не міститься відомостей про виключення її з членів КСП і такий протокол не був знайдений і в архіві Полтавської РДА.
Також зазначала, що на момент видачі КСП імені Карла Маркса державного акту на право колективної власності на землю від 29 січня 1996 року вона була членом колгоспу та мала законне право на земельну частку (пай).
Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 просила суд: визнати за нею право на земельну частку (пай) КСП імені Карла Маркса на території Опішнянської ОТГ Полтавського району Полтавської області, загальною площею 4,49 умовних кадастрових гектарів вартістю 136 451,10 грн, виходячи з вартості земельної частки (паю) та середньої грошової оцінки одного гектара сільськогосподарських угідь на території Опішнянської ОТГ Полтавського району Полтавської області; зобов`язати Опішнянську селищну раду виділити в натурі земельну частку (пай) із земель комунальної власності територіальної громади на території Батьківського старостинського округу Опішнянської територіальної громади Полтавського району Полтавської області, за межами населених пунктів, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 4,49 умовних кадастрових гектарів, вартістю 136 451,10 грн.
Короткий зміст позовних вимог        ОСОБА_7 .
У березні 2024 року  ОСОБА_7 звернулася до суду з позовом до Опішнянської селищної ради про визнання права на земельну частку (пай) та зобов`язання вчинити дії.
Позов обґрунтовувала тим, що вона у 2024 році дізналася проте, що її було включено до списку осіб, що додається до державного акту на право колективної власності на землю КСП імені Карла Маркса, оскільки на момент видачі вказаного державного акту вона був членом КСП та мала право на отримання земельної частки (паю).
Вказувала, що вона прийнята в члени колгоспу 15 червня 1995 року згідно протоколу від 06 лютого 1996 року № 1, а виключена з членів лише 06 лютого 
1997 року.
Також зазначала, що, виходячи з чинного на момент виникнення правовідносин земельного законодавства, члени КСП вважаються такими, що виключені з підприємства не з моменту внесення відповідного запису про звільнення в їхню трудову книжку, а з моменту винесення рішення загальних зборів про виключення такого члена, на момент видачі КСП імені Карла Маркса державного акту на право колективної власності на землю від 29 січня 1996 року вона була членом колгоспу та мала законне право на земельну частку (пай).
Ураховуючи викладене,  ОСОБА_7  просила суд: визнати за нею право на земельну частку (пай) КСП імені Карла Маркса на території Опішнянської ОТГ Полтавського району Полтавської області, загальною площею 4,49 умовних кадастрових гектарів вартістю 136 451,10 грн, виходячи з вартості земельної частки (паю) та середньої грошової оцінки одного гектара сільськогосподарських угідь на території Батьківського старостинського округу Опішнянської територіальної громади Полтавського району Полтавської області; зобов`язати Опішнянську селищну раду виділити в натурі земельну частку (пай) із земель комунальної власності територіальної громади на території Батьківського старостинського округу Опішнянської територіальної громади Полтавського району Полтавської області, за межами населених пунктів, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 4,49 умовних кадастрових гектарів, вартістю 136 451,10 грн.
Короткий зміст позовних вимог      ОСОБА_6 .
У березні 2024 року ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом до Опішнянської селищної ради про визнання права на земельну частку (пай) та зобов`язання вчинити дії.
Позов мотивовано тим, що у 2024 році вона дізналася проте, що її було включено до списку осіб, що додається до державного акту на право колективної власності на землю КСП імені Карла Маркса, оскільки на момент видачі вказаного державного акту вона була членом КСП та мала право на отримання земельної частки (паю).
Зазначала, що вона прийнята в члени КСП 09 жовтня 1991 року згідно протоколу 
від 21 грудня 1991 року № 3, але в трудовій книжці міститися запис про виключення її з членів КСП 21 червня 1996 року на підставі протоколу № 1 від 06 лютого 
1997 року, проте такого протоколу не існує і заяви про виключення з членів КСП вона не писала.
Також вказувала, що вона є у списку членів КСП до Державного акту на право колективної власності на землю серії ПЛ № 15 від 29 січня 1996 року, виданого 
КСП імені Карла Маркса під номером № 260.
Ураховуючи викладене,  ОСОБА_6 просила суд: визнати за нею право на земельну частку (пай) КСП імені Карла Маркса на території Батьківського старостинського округу Опішнянської територіальної громади Полтавського району Полтавської області, загальною площею 4,49 умовних кадастрових гектарів вартістю 136 451,10 грн, виходячи з вартості земельної частки (паю) та середньої грошової оцінки одного гектара сільськогосподарських угідь на території Батьківського старостинського округу Опішнянської територіальної громади Полтавського району Полтавської області; зобов`язати Опішнянську селищну раду виділити в натурі земельну частку (пай) із земель комунальної власності територіальної громади на території Батьківського старостинського округу Опішнянської територіальної громади Полтавського району Полтавської області, 
за межами населених пунктів, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 4,49 умовних кадастрових гектарів, вартістю 136 451,10 грн.
Короткий зміст судових рішень суду першої інстанції
Ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 09 квітня 2024 року за клопотанням представника ОСОБА_1 - адвоката Панченко О. О., всі справи об`єднані в одне провадження і присвоєно № 530/656/24.
Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 27 травня 2024 року у складі судді Должка С. Р. позови ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 задоволено.
Визнано за ОСОБА_6 право на земельну частку (пай) КСП ім. Карла Маркса 
на території Батьківського старостинського округу Опішнянської ТГ Полтавського району Полтавської області, загальною площею 4,49 умовних кадастрових гектарів вартістю 136 451,10 грн, виходячи з вартості земельної частки ( паю) та середньої грошової оцінки одного гектара сільськогосподарських угідь на території Батьківського старостинського округу Опішнянської територіальної громади Полтавського району Полтавської області.
Зобов`язано Опішнянську селищну раду Полтавського району Полтавської області виділити ОСОБА_6 в натурі земельну частку (пай) із земель комунальної власності територіальної громади на території Батьківського старостинського округу Опішнянської ТГ Полтавського району Полтавської області, за межами населених пунктів, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 4,49 умовних кадастрових гектарів, 
вартістю 136 451,10 грн.
Визнано за ОСОБА_4 право на земельну частку (пай) КСП ім. Карла Маркса 
на території Батьківського старостинського округу Опішнянської ТГ Полтавського району Полтавської області, загальною площею 4,49 умовних кадастрових гектарів вартістю 136 451,10 грн, виходячи з вартості земельної частки ( паю) та середньої грошової оцінки одного гектара сільськогосподарських угідь на території Батьківського старостинського округу Опішнянської територіальної громади Полтавського району Полтавської області.
Зобов`язано Опішнянську селищну раду Полтавського району Полтавської області виділити ОСОБА_4 в натурі земельну частку (пай) із земель комунальної власності територіальної громади на території Батьківського старостинського округу Опішнянської ТГ Полтавського району Полтавської області, за межами населених пунктів, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 4,49 умовних кадастрових гектарів, 
вартістю 136 451,10 грн.
Визнано за ОСОБА_7 право на земельну частку (пай) КСП ім. Карла Маркса 
на території Батьківського старостинського округу Опішнянської ТГ Полтавського району Полтавської області, загальною площею 4,49 умовних кадастрових гектарів вартістю 136 451,10 грн, виходячи з вартості земельної частки ( паю) та середньої грошової оцінки одного гектара сільськогосподарських угідь на території Батьківського старостинського округу Опішнянської територіальної громади Полтавського району Полтавської області.
Зобов`язано Опішнянську селищну раду Полтавського району Полтавської області виділити ОСОБА_7 в натурі земельну частку (пай) із земель комунальної власності територіальної громади на території Батьківського старостинського округу Опішнянської ТГ Полтавського району Полтавської області, за межами населених пунктів, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 4,49 умовних кадастрових гектарів, 
вартістю 136 451,10 грн.
Визнано за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) КСП ім. Карла Маркса 
на території Батьківського старостинського округу Опішнянської ТГ Полтавського району Полтавської області, загальною площею 4,49 умовних кадастрових гектарів вартістю 136 451,10 грн, виходячи з вартості земельної частки ( паю) та середньої грошової оцінки одного гектара сільськогосподарських угідь на території Батьківського старостинського округу Опішнянської територіальної громади Полтавського району Полтавської області.
Зобов`язано Опішнянську селищну раду Полтавського району Полтавської області виділити ОСОБА_1 в натурі земельну частку (пай) із земель комунальної власності територіальної громади на території Батьківського старостинського округу Опішнянської ТГ Полтавського району Полтавської області, за межами населених пунктів, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 4,49 умовних кадастрових гектарів, 
вартістю 136 451,10 грн.
Визнано за ОСОБА_5 право на земельну частку (пай) КСП ім. Карла Маркса 
на території Батьківського старостинського округу Опішнянської ТГ Полтавського району Полтавської області, загальною площею 4,49 умовних кадастрових гектарів вартістю 136 451,10 грн, виходячи з вартості земельної частки ( паю) та середньої грошової оцінки одного гектара сільськогосподарських угідь на території Батьківського старостинського округу Опішнянської територіальної громади Полтавського району Полтавської області.
Зобов`язано Опішнянську селищну раду Полтавського району Полтавської області виділити ОСОБА_5 в натурі земельну частку (пай) із земель комунальної власності територіальної громади на території Батьківського старостинського округу Опішнянської ТГ Полтавського району Полтавської області, за межами населених пунктів, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 4,49 умовних кадастрових гектарів, 
вартістю 136 451,10 грн.
Визнано за ОСОБА_3 право на земельну частку (пай) КСП ім. Карла Маркса 
на території Батьківського старостинського округу Опішнянської ТГ Полтавського району Полтавської області, загальною площею 4,49 умовних кадастрових гектарів вартістю 136 451,10 грн, виходячи з вартості земельної частки ( паю) та середньої грошової оцінки одного гектара сільськогосподарських угідь на території Батьківського старостинського округу Опішнянської територіальної громади Полтавського району Полтавської області.
Зобов`язано Опішнянську селищну раду Полтавського району Полтавської області виділити ОСОБА_3 в натурі земельну частку (пай) із земель комунальної власності територіальної громади на території Батьківського старостинського округу Опішнянської ТГ Полтавського району Полтавської області, за межами населених пунктів, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 4,49 умовних кадастрових гектарів, вартістю 136 451,10 грн.
Визнано за ОСОБА_2 право на земельну частку (пай) КСП ім. Карла Маркса 
на території Батьківського старостинського округу Опішнянської ТГ Полтавського району Полтавської області, загальною площею 4,49 умовних кадастрових гектарів вартістю 136 451,10 грн, виходячи з вартості земельної частки ( паю) та середньої грошової оцінки одного гектара сільськогосподарських угідь на території Батьківського старостинського округу Опішнянської територіальної громади Полтавського району Полтавської області.
Зобов`язано Опішнянську селищну раду Полтавського району Полтавської області виділити ОСОБА_2 в натурі земельну частку (пай) із земель комунальної власності територіальної громади на території Батьківського старостинського округу Опішнянської ТГ Полтавського району Полтавської області, за межами населених пунктів, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 4,49 умовних кадастрових гектарів, 
вартістю 136 451,10 грн.
Рішення районного суду мотивовано тим, що право особи на земельну частку (пай) виникає з моменту отримання сільськогосподарським підприємством державного акта на право колективної власності на землю, в якому ця особа вказана як така, що має право на земельну частку (пай). Це право є непорушним та підлягає захисту, у зв`язку з чим вимоги позивачів про визнання за ними права на земельну частку (пай) сільськогосподарського призначення розміром 4,49 умовних кадастрових гектарів, розташовану на території Батьківського старостинського округу Опішнянської територіальної громади Полтавського району Полтавської області є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Крім того, суд зазначив, що клопотання відповідача про застосування строку позовної давності є безпідставним, оскільки право особи на земельну частку (пай) виникає з моменту отримання сільськогосподарським підприємством державного акта про право колективної власності, в якому ця особа вказана як така, що має право на земельну частку (пай), це право є непорушним, строк на його реалізацію законодавством не встановлено, а відтак воно підлягає захисту без обмеження строком позовної давності. 
Також суд першої інстанції застосував відповідні правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду у подібних правовідносинах, у тому числі щодо строку позовної давності, який застосовується без обмеження, так як право порушене право є продовжуваним. 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою Полтавського апеляційного суду від 25 лютого 2025 року апеляційну скаргу Опішнянської селищної ради Полтавського району Полтавської області задоволено. Рішення Зіньківського районного суду Полтавської області 
від 27 травня 2024 року скасовано. У задоволенні позовів ОСОБА_1 , 
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , 
ОСОБА_4  відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на користьОпішнянської селищної ради Полтавського району Полтавської області судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги по 2 045,91 грн з кожного.
Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов обґрунтовано висновку про те, що позивачі мають права на земельну частку (пай), однак суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для застосування строку позовної давності, заявленого відповідачем, оскільки належно не дослідив обставини, за яких позивачі могли довідатися про порушення своїх прав. Зокрема, суд не дослідив аргументи позивачів, викладені у позовній заяві, про те, що про порушення свого права вони дізналися у 2024 році та чи є це поважними причинами пропуску строку позовної давності. Суд залишив поза увагою, що з моменту порушення прав позивачів пройшло більше двадцяти років, 
а доказів, які б вказували на поважність причин пропуску строку позовної давності, ним не наведено.
Крім того, під час розпаювання земель колективної власності сільськогосподарських підприємств, що здійснювалося в масштабах держави на виконання Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», проводилися заходи, спрямовані на роз`яснення порядку і мети розпаювання, зокрема, надавалася інформація у засобах масової інформації, у колективних сільськогосподарських підприємствах проводилися загальні збори їх членів щодо питань розпаювання землі, обговорення і затвердження списків членів КСП.
Таким чином, право на позов у позивачів виникло ще у 1996 році, тому трирічний строк позовної давності, встановлений статтею 71 ЦК УРСР, минув до набрання чинності ЦК України 2003 року, доказів поважності пропуску строку позовної давності, чи що позивачі не знали і не могли знати про порушення свого права суду не надано.
Також суд апеляційної інстанції застосував відповідні правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду у подібних правовідносинах, у тому числі щодо строку позовної давності, який застосовується з урахуванням визначених строків.  
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
У березні 2025 року представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 - адвокат 
Панченко О. О., звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Полтавського апеляційного суду від 25 лютого 2025 року, в якій посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення скасувати, рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 27 травня 2024 року залишити в силі.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 31 березня 2025 року касаційну скаргу представника  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 - адвоката 
Панченко О. О., залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків.
У наданий судом строк представник  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 - адвокат 
Панченко О. О., усунула недоліки касаційної скарги.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2025 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі, витребувано цивільну справу № 530/656/24 із Зіньківського районного суду Полтавської області та надано учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу. 
29 квітня 2025 року справа надійшла до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 30 квітня 2025 рокувідзив Опішнянської селищної ради - підписаний Кужимом О. М. повернуто заявникові без розгляду. 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 травня 2025 року справу призначено до судового розгляду.
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга представника  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 - адвоката 
Панченко О. О., мотивована тим, що оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.
Вказує, що суд апеляційної інстанції застосував норму права, а саме статтю 76 ЦК Української РСР, без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду: 
від 29 вересня 2021 року у справі № 181/257/19; від 03 листопада 2021 року 
у справі № 540/1100/18.
Також суд апеляційної інстанції не врахував правові позиції, викладені у постановах Верховного Суду: від 15 квітня 2020 року у справі №178/982/18; від 05 березня 
2021 року у справі № 717/641/18.
Cудом апеляційної інстанції встановлено наявність у кожного з позивачів майнового права на земельну частку (пай), однак суд помилково відмовив у задоволенні позовних вимог внаслідок застосування позовної давності.
Зазначає, що право позивачів на земельну ділянку (пай) виникло у кожного з них з моменту отримання КСП імені Карла Маркса державного акта на право колективної власності на землю, в якому ця особа вказана як така, що має право на земельну частку (пай), це право є непорушним, строк на його реалізацію законодавством не встановлено, а відтак воно підлягає захисту без обмеження строком позовної давності.
Вказує, що необхідно відступити від раніше зроблених висновків Верховного Суду та зробити новий висновок, відповідно до якого майнове право на земельну частку (пай) підлягає захисту в судовому порядку без обмеження строком позовної давності.
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу 
02 травня 2025 року Опішнянська селищна рада повторно надіслала до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, який надійшов з пропуском строку, встановленого ухвалою Верховного Суду від 10 квітня 2025 року. 
Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Зважаючи на те, що відзив на касаційну скаргу надійшов до суду касаційної інстанції поза межами встановленого строку, протягом якого можуть бути подані відзиви на касаційну скаргу, при цьому клопотання про поновлення строку не подано, тому відзив залишається без розгляду.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Відповідно до Державного акту на право колективної власності на землю 
серії ПЛ № 15 від 29 січня 1996 року виданого КСП імені Карла Маркса було передано у колективну власність 3 774,5 гектарів землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до рішення Батьківської сільської ради народних депутатів від 07 червня 1995 року № 4.
Додатком № 1 до Державного акту ПЛ № 15 визначено «Список громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства», що мають право на земельну частку (пай).
Розпорядженням голови Зіньківської райдержадміністрації № 130 від 09 квітня 
1997 року громадянам за наведеним списком було видано сертифікати на право на земельну частку (пай), але позивачі такий сертифікат не отримали.
ОСОБА_5 прийнятий в члени колгоспу 15 квітня 1991 року згідно протоколу № 3 від 21 грудня 1991 року. 
У протоколі № 5 від 10 липня 1996 року міститься запис, що розглядалася заява ОСОБА_5 про звільнення з роботи та про виключення з членів КСП і було вирішено рекомендувати зборам виключити його з членів КСП з 28 червня 
1996 року. 
ОСОБА_5 є у списку - членів КСП до Державного акту на право колективної власності на землю серії ПЛ № 15 від 29 січня 1996 року виданого КСП імені Карла Маркса під номером № 143.
ОСОБА_6 прийнята в члени колгоспу 09 жовтня 1991 року згідно протоколу 
№ 3 від 21 грудня 1991 року, у трудовій книжці міститься запис про виключення з членів КСП 21 червня 1996 року на підставі протоколу № 1 від 06 лютого 1997 року. 
ОСОБА_6 є у списку - членів КСП до Державного акту на право колективної власності на землю серії ПЛ № 15 від 29 січня 1996 року виданого КСП імені Карла Маркса під номером № 260.
ОСОБА_3 був прийнятий в члени КСП з 12 грудня 1991 року (протокол № 1 
від 08 лютого 1992 року), а виключений з членів КСП імені Карла Маркса 06 лютого 1996 року.
ОСОБА_7 прийнята в члени колгоспу 15 червня 1995 року згідно протоколу № 1 від 06 лютого 1996 року, а виключена 06 лютого 1997 року на підставі протоколу загальних зборів № 1 від 06 лютого 1997 року.
ОСОБА_1 прийнята в члени колгоспу 07 лютого 1990 року згідно протоколу 
№ 1 від 10 лютого 1990 року.
ОСОБА_2 прийнятий в члени колгоспу 01 вересня 1990 року згідно протоколу 
№ 9 від 24 серпня 1990 року, у трудовій книжці зазначено підставу в прийняття в члени КСП протокол № 3 від 08 вересня 1990 року. У трудовій книжці міститься запис про виключення з членів КСП 06 лютого 1997 року на підставі протоколу № 1 від 06 лютого 1997 року. 
ОСОБА_2 є у списку - членів КСП до Державного акту на право колективної власності на землю серії ПЛ № 15 від 29 січня 1996 року виданого КСП імені Карла Маркса під номером № 257.
ОСОБА_4 прийнята в члени колгоспу 14 жовтня 1987 року згідно протоколу 
№ 3 від 24 жовтня 1987 року і є у списку - членів КСП до Державного акту на право колективної власності на землю серії ПЛ № 15 від 29 січня 1996 року виданого 
КСП імені Карла Маркса під номером № 224.
З приводу цього питання на момент розпаювання колгоспу позивачі зверталися до Зіньківської РДА, але їм повідомили, що їх прізвище відсутнє у списку членів КСП імені Карла Маркса, доданого до Державного акту на право колективної власності на землю, що мають право на земельну частку (пай), у зв`язку з чим, вони нібито не мали право на отримання сертифікату на право на земельну частку (пай).
Після переобрання Батьківського сільського голови, який працював на момент розпаювання КСП імені Карла Маркса, виявилося, що насправді існує інший список членів КСП імені Карла Маркса, доданий до Державного акта на право колективної власності на землю, що мають право на земельну частку (пай), в якому є прізвища позивачів. 
У 2024 році двічі відбулися збори спілки співвласників земельних та майнових паїв колишнього КСП ім. Карла Маркса, де позивачів ознайомили, зокрема, з листами Батьківської сільської ради від 19 березня 2019 року № 122/02-28 та 21 березня 
2019 року № 122/02-28, листами Зіньківської РДА Полтавської області за вих. 
№ 339/01-66 від 14 березня 2019 року, а також з листа ГУ Держгеокадастру у Полтавській області, останні довідалися, що їх прізвище були включені до списку громадян - членів КСП, який є додатком до державного акту про право колективної власності на землю серії ПЛ № 15, виданого 29 січня 1996 року КСП ім. Карла Маркса (с. Батьки Зіньківського району Полтавської області).
Також з листа Батьківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області за вих. № 122/02-28 від 21 березня 2019 року вбачається, що: площа земельної ділянки (паю), яка видавалася кожному члену КСП ім. Карла Маркса під час проведення розпаювання становила 4,49 умовних кадастрових гектарів; кількість нерозпайованих земельних часток (паїв) на території сільської ради невідома, бо незакінчена інвентаризація земель колективної власності та не проведена їх нормативно-грошова оцінка.
КСП ім. Карла Маркса (с. Батьки Зіньківського району Полтавської області) припинило свою діяльність, правонаступником КСП було ТОВ «Агрофірма «Батьки» (код ЄДРПОУ 30890902, с. Батьки Зіньківського району Полтавської області), яке також припинило свою діяльність 17 грудня 2007 року, що вбачається з даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду 
Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження 
у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій 
статті 389 ЦПК України.
Підставами касаційного оскарження судового рішення заявник, у змісті касаційної скарги, зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права 
та порушення норм процесуального права, а саме застосування судом норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
Справа підлягає передачі на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.
Мотиви передачі справи на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду
Відповідно до частини другої статті 403 ЦПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати, передає справу на розгляд об`єднаної палати, якщо ця колегія або палата вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати або у складі іншої палати чи об`єднаної палати.
Спірне правове питання, яке підлягає вирішенню об`єднаною палатою відповідно до її повноважень, та виникло у зв`язку з різною судовою практикою суду касаційної інстанції, про яке зазначено в судових рішеннях у цій справі, це застосування інституту позовної давності до порушеного права особи на земельну частку (пай).
Указане правове питання вже передавалося на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду (ухвала від 05 березня 
2025року у справі № 190/1598/22, провадження № 61-12383св23). Проте при розгляді справи виникли процесуальні питання, які стали підставою для скасування судового рішення й направлення справи на новий розгляд, а спір по суті вирішено не було і різна судова практика суду касаційної інстанції усунена не була 
(див.: постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 07 квітня 2025 року, провадження № 61-12383сво23).
Згідно з частиною першою статті 2 Закону України від 05 червня 2003 року № 899-IV «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.  
Відповідно до пункту 1 Указу Президента від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» (далі - Указу Президента № 720/95) паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості).
У пункті 2 Указу Президента № 720/95 зазначено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.
Частиною дев`ятою статті 5 ЗК України 1990 року (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу.
Згідно з частиною першою статті 22 ЗК України 1990 року право власності на землю виникає після одержання документа, що посвідчує це право.
У частині другій статті 23 ЗК України 1990 року зазначено, що державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян.
Таким чином, право особи на земельну частку (пай) виникає за наявності трьох умов: 1) одержання КСП державного акта на право колективної власності на землю, 2) перебування такої особи в членах КСП на час передачі державного акта, 
3) включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю.
Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).
Особа, яка вважає, що її права або інтереси порушені, може звернутися до суду за їх захистом лише в межах визначеного законодавством строку.
У справі, яка переглядається, суди встановили, що всі позивачі мають права на земельну частку (пай), тобто їхнє право порушене, так як Державний акт на право колективної власності на землю серії ПЛ № 15 від 29 січня 1996 року виданого КСП імені Карла Маркса було передано у колективну власність 3 774,5 гектарів землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до рішення Батьківської сільської ради народних депутатів від 07 червня 1995 року № 4.
З цього часу вказане право позивачів не оспорювалось та припинено не було.
При цьому районний суд вважав, що порушене право є продовжуваним і позовна давність не застосовується, а апеляційний суд, скасувавши рішення суду першої інстанції й відмовивши у позові, виходив із того, що підлягає застосуванню позовна давність і позивачі такий строк пропустили без поважних причин. 
Відповідно до пункту 6 «Прикінцеві і перехідні положення» ЦК України правила цього Кодексу щодо позовної давності стосуються тільки тих позовів, строк пред`явлення яких, встановлений попереднім законодавством, не сплив до 01 січня 2004 року. Якщо ж строк позовної давності закінчився до зазначеної дати, то до відповідних відносин застосовуються правила про позовну давність, передбачені ЦК Української РСР 1963 року.
Згідно зі статтею 71 ЦК Української РСР, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки.
Відповідно до статті 75 ЦК Української РСР позовна давність застосовується судом незалежно від заяви сторін.
Статтею 76 ЦК Української РСР передбачено, що перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права.
Згідно зі статтею 80 ЦК Української РСР закінчення строку позовної давності до пред`явлення позову є підставою для відмови в позові. Якщо суд, арбітраж або третейський суд визнає поважною причину пропуску строку позовної давності, порушене право підлягає захистові.
Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.
Позовна давність відноситься до строків захисту цивільних прав; при цьому поняття «позовна» має на увазі форму захисту - шляхом пред`явлення позову, необхідною умовою реалізації якої є виникнення права на позов, що розглядається у двох аспектах - процесуальному (право на пред`явлення позивачем позову і розгляд його судом) і матеріальному (право на задоволення позову, на отримання судового захисту).
Набуття права на захист, для здійснення якого встановлена позовна давність, завжди пов`язане з порушенням суб`єктивного матеріального цивільного права.
Враховуючи, що метою встановлення у законі позовної давності є забезпечення захисту порушеного суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу в межах певного періоду часу, тобто тимчасове обмеження отримати захист за допомогою звернення до суду, слід дійти висновку, що об`єктом дії позовної давності є право на позовний захист (право на позов у матеріальному сенсі), що є самостійним правом (не ототожнюється із суб`єктивним матеріальним правом і реалізується в межах охоронних правовідносин), яким наділяється особа, право якої порушене.
Таким чином, оскільки право особи на земельну частку (пай) виникає з моменту отримання сільськогосподарським підприємством державного акта про право колективної власності, у якому ця особа вказана як така, що має право на земельну частку (пай), це право є непорушним, строк на його реалізацію законодавством не встановлено, а відтак воно підлягає захисту без обмеження позовною давністю.
Такі висновки викладені в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 вересня 2021 року в справі 
№ 181/257/19, та від 03 листопада 2021 року в справі № 540/1100/18 та інших. 
На ці судові рішення Верховного Суду послався суд першої інстанції. 
Разом з тим, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 серпня 2021 року у справі № 617/537/19(провадження № 61-14184св20), Верховний Суд у складі у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 вересня 2019 року у справі 
№ 551/118/17 (провадження № 61-28366св18), Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 31 жовтня 
2024 року в справі № 190/1900/23 (провадження № 61-8624св24) та в інших, які є подібними до справи, яка переглядається, вважав за необхідне застосувати до таких правовідносин наслідки спливу позовної давності. На ці та інші подібні судові рішення Верховного Суду послався суд апеляційної інстанції. 
Наведене свідчить про застосування судом касаційної інстанції у різних судових палатах принципово різного підходу до розуміння і тлумачення норм матеріального права у подібних правовідносинах, що викликає необхідність усунення виявлених розбіжностей у практиці їх розгляду Верховним Судом.
Ухвалення протилежних чи суперечливих судових рішень, особливо судом вищої інстанції, може спричинити порушення права на справедливий суд, закріпленого в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод
1950 року.
Загальновизнаний принцип правової визначеності передбачає стабільність правового регулювання і виконуваність судових рішень.
У зв`язку з наведеним, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає необхідним передати справу на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду для відступу від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в постановах Верховного Суду:у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 серпня 2021 року у справі № 617/537/19(провадження № 61-14184св20), у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 вересня 2019 року у справі № 551/118/17 (провадження № 61-28366св18), у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 31 жовтня 2024 року в справі № 190/1900/23 (провадження № 61-8624св24). 
При цьому колегія суддів зауважує, що об`єднана палата відступає не від постанови у конкретній справі, а від висновку щодо застосування норм права. Цей висновок міг бути сформульований в одній або декількох постановах. Відсутність згадки повного переліку постанов, від висновку хоча б в одній із яких щодо застосування норм права об`єднана палата відступить, не означає, що відповідний висновок надалі застосовний (див.: зокрема, постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 521/21255/13-ц (провадження № 14-600цс18), від 24 квітня 2024 року у справі № 752/30324/21 (провадження № 14-125цс23, пункт 7.3)).
Згідно із частиною другою статті 403 ЦПК України та з урахуванням наведеного наявні підстави для передачі справи на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.
Керуючись статтями 403, 404 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Передати на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду справу № 530/656/24.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, 
є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                             Д. Д. Луспеник
Судді:                                                                                       І. Ю. Гулейков
Б. І. Гулько
Г. В. Коломієць
Р. А. Лідовець