Справа №442/9430/24                                 Головуючий у 1 інстанції:Кучаковський Ю. С. 
Провадження №22-ц/811/160/25                 Доповідач в 2-й інстанції:Левик Я. А. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

03 липня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
судді-доповідача: Левика Я.А.,
суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області в складі судді Кучаковського Ю.С. від 03 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів, -

в с т а н о в и л а :

         рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03 грудня 2024 року позов – задоволено частково.
Розмір аліментів, які згідно рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 14.12.2018 у справі № 442/7447/18, зі змінами відповідно до постанови Львівського апеляційного суду від 19.06.2019, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1500 грн 00 к. щомісячно до досягнення дочкою повноліття, збільшити до 2 000 (двох тисяч) грн на дитину щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
В іншій частині позову – відмовлено.
Вказане рішення оскаржив ОСОБА_1 .
В апеляційній скарзі просить рішення скасувати Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03 грудня 2024 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
Зазначає, що суд неповністю з`ясував обставини, що мають значення для справи та не врахував доводи, викладені у відзиві. Вказує, що на даний час не працює, перебивається тимчасовими заробітками, в пошуках роботи з гнучким графіком, адже здійснює догляд за матір?ю – ОСОБА_4 , 1943 р.н., яка має першу групу інвалідності. На його утриманні є також неповнолітній син ОСОБА_5 , який проживає з ним та перебуває на його повному утриманні. Проживає з цивільною дружиною ОСОБА_6 , якає є особою з третьою групою інвалідності, та тимчасово не працює у зв?язку з погіршенням стану її здоров?я. З ними проживає її син від першого шлюбу – ОСОБА_7 , 2012 р.н., про якого відповідач також піклується, оскільки вони зараз одна сім?я. Наголошує, що основним його способом отримання доходу було те, що він заробляв кошти як водій. Проте у зв?язку з доглядом за матір?ю та наявністю інших утриманців він не може працювати за спеціальністю, в тому числі й не може виїхати за кордон.
Відповідно до ст. 368, ч.1 ст. 369 ЦПК України, розгляд справи проводився без повідомлення учасників справи.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши мотиви учасників справи в межах доводів позовної заяви, відзиву на позовну заяву, апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою та для надання можливості подати докази у справі, колегія суддів вважала безпідставним та відхилила, зважаючи на те, що справа відповідно до вимог ст.ст. 368, 369 ЦПК України розглядається без повідомлення учасників справи. Окрім цього, справу призначено до розгляду заздалегідь, а саме 21.05.2025 року, а відтак у сторони відповідача було достатньо часу для подання доказів. Також, долучений до клопотання висновок лікаря-спеціаліста не свідчить про непрацездатність особи, оскільки в такому не вказано про наявність захворювання чи хворобливо стану, який би свідчив про непрацездатність відповідача; такий висновок є незавіреною належним чином копією документа; в ньому не міститься такого обов`язкового реквізиту документа як номер; вказаний висновок не є лікарським висновком про непрацездатність особи і не вказує на період такої непрацездатності, а також стосується стану здоров`я відповідача станом на 01.07.2025, а не 03.07.2025 року коли проводиться розгляд справи.
Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.ст. 12, 13, 76-83, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 141, 180, 182, 192 СК України, п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства, стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3, та задовольняючи позов частково, – виходив з того, що згідно з постановою Львівського апеляційного суду від 19.06.2019 апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 – адвоката Сєрова Олександра Володимировича задоволено частково; рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 14 грудня 2018 року в частині стягнення аліментів на дитину змінено, збільшивши розмір стягуваних з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дитини – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1200 грн. 00 к. до 1 500 грн. 00 к. щомісячно; в решті рішення суду залишено без змін. Звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_2 просила збільшити розмір аліментів, стягнутих за рішенням суду з 1 500 грн. до 4 000 грн. щомісячно, посилаючись на те, що через значні інфляційні процеси в Україні значно підвищилася вартість життя. З Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб – платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 21.11.2024 року вбачалось, що ОСОБА_1 за період з 1 кварталу 2022 року по 3 квартал 2024 року отримав дохід у розмірі 4 500 грн. – соціальні виплати (квітень, травень 2024 року). Окрім того, у ОСОБА_1 також на утриманні перебуває малолітній син, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 ). Відповідно до акту про встановлення факту здійснення особою постійного догляду № 173 від 23.08.2024 вбачається, що ОСОБА_1 здійснює постійний догляд за ОСОБА_4 , яка є особою з першою групою інвалідності. З врахуванням вищенаведеного, а саме того, що на батьків покладено рівні обов`язки щодо утримання дитини, сторони проживають окремо та дитина сторін проживає з позивачем і перебуває на її утриманні, встановлений Законом України „Про державний бюджет України на 2024 рік” прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2024 року становить 3196 грн. і таким є мінімальним рекомендованим розміром аліментів на одну дитину, в матеріалах справи відсутні дані про доходи позивачки, враховуючи матеріальний стан відповідача, який офіційно не працевлаштований, проте є особою працездатного віку, на його утриманні перебуває малолітній син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також мати, яка є особою з першою групою інвалідності, оскільки аліментів у розмірі 1 500 грн 00 к., що стягуються з відповідача на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недостатньо для забезпечення нормального утримання та розвитку дитини, яка росте, розвивається, вчиться, хворіє, потребує повноцінного харчування, цікавого відпочинку, вітамінів, одягу і взуття, з якого швидко виростає, суд частково задовольняючи позов, вважав за необхідне збільшити розмір аліментів.
       Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції відповідають обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону та підстав для скасування оскаржуваного рішення суду – немає.
У листопаді 2024 року ОСОБА_2  звернулась в суд з позовом до  ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів, в якому просила:
- змінити розмір аліментів, визначений рішенням Дрогобицького міськрайонного осуд Львівської області від 12 грудня 2014 по цивільній справі № 442/8091/14-ц, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини – ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та стягувати з ОСОБА_1 аліменти в твердій грошовій сумі по 4 000 грн. на дитину, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
В обґрунтування позовних вимог зазначала, що 19.07.2007 року уклала шлюб з відповідачем, зареєстрований Виконавчим комітетом Летнянської сільської ради Дрогобицького району Львівської області, серія НОМЕР_2 , актовий запис № 08. У шлюбі народились донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спільне сімейне життя у відповідачем не склалось. Різні погляди на життя, відсутність спільних інтересів викликали непорозуміння, які призвели до повного взаємного відчуження. Протягом шести місяців проживають окремо і жодних кроків для примирення не здійснюють. 25.12.2014 Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області (справа № 442/8216/14-ц) ухвалив заочне рішення про розірвання шлюбу. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12.12.2014 вирішено стягувати аліменти у її користь на утримання неповнолітньої доньки, ОСОБА_3 , у розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з 16.10.2014 і до досягнення дочкою повноліття. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 14.12.20218 вирішено змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на її користь, за рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12.12.2014 по цивільній справі № 442/8091/14-ц, на утримання дочки ОСОБА_3 і стягувати аліменти з ОСОБА_1 на користь позивача аліменти на неповнолітню дитину – ОСОБА_3 – в твердій грошовій сумі в розмірі по 1 200 грн. 00 к. щомісячно, до досягнення дочкою повноліття. 19.06.2019 Львівський апеляційний суд рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 14.12.2018 в частині стягнення аліментів на дитину змінила, збільшила розмір стягуваних з ОСОБА_1 аліментів на користь позивача на утримання дитини – ОСОБА_3 – з 1200 грн. 00 к. до 1500 грн. 00 к. щомісячно. Вказує, що з часу присудження аліментів, які були визначені в розмірі 400 гривень щомісячно з 2015 року, через значні інфляційні процеси в Україні значно підвищилася вартість життя, у зв`язку з чим майновий стан отримувача аліментів погіршився.
Як вбачається із матеріалів справи, правильно встановлено судом першої інстанції та сторонами не оспорювалось та не спростовано, – відповідно до свідоцтва про народження, ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , її батьком є ОСОБА_1 (відповідач), матір`ю – ОСОБА_2 (позивачка). 
Згідно з актом про встановлення факту здійснення особою постійного догляду №173 від 23.08.2024 ОСОБА_1 здійснює постійний догляд за ОСОБА_4 , яка є особою з першою групою інвалідності. 
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 у ОСОБА_1 також на утримані перебуває малолітній син, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Також, 19 червня 2019 року постановою Львівського апеляційного суду апеляційну в цивільній справі №442/8091/14-ц скаргу представника позивача ОСОБА_2 – адвоката Сєрова Олексанра Володимировича задоволено частково; рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 14 грудня 2018 року в частині стягнення аліментів на дитину змінено, збільшивши розмір стягуваних з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дитини – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1200 грн. 00 к. до 1 500 грн. 00 к. щомісячно; в решті рішення суду залишено без змін.
Відповідно до ч. 5 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
Згідно із ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно з ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Як передбачено ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 192 СК України).
З урахуванням встановлених обставин та наведених норм закону, слід вважати, що суд першої інстанції правильно врахував, що на батьків покладено рівні обов`язки щодо утримання дитини; сторони проживають окремо та дитина сторін проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні; також правильно врахував встановлений Законом України «Про державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років, який з 1 січня 2024 року становить 3196 грн. і є мінімальним рекомендованим розміром аліментів на одну дитину.
Також, судом першої інстанції правильно встановлено, що в даному випадку, з урахуванням відсутності в матеріалах справи даних про доходи позивачки, враховуючи матеріальний стан відповідача, який офіційно не працевлаштований, проте є особою працездатного віку, на його утриманні перебуває малолітній син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також мати, яка є особою з першою групою інвалідності, окрім цього враховуючи, що аліментів у розмірі 1 500 грн., що стягуються з відповідача на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недостатньо для забезпечення нормального утримання та розвитку дитини, яка росте, розвивається, вчиться, хворіє, потребує повноцінного харчування, цікавого відпочинку, вітамінів, одягу і взуття, з якого швидко виростає, необхідно збільшити розмір аліментів.
Таким чином суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що розмір аліментів, які згідно рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 14.12.2018 у справі №442/7447/18, зі змінами відповідно до постанови Львівського апеляційного суду від 19.06.2019, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1500 грн. 00 к. щомісячно, до досягнення дочкою повноліття, збільшити до 2 000 (двох тисяч) грн. на дитину щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Вказане сприятиме забезпеченню потреб дитини у речах першої необхідності, зокрема в достатньому харчуванні, одязі, засобах гігієни, медичному обслуговувані, освітніх матеріалах, здоровому відпочинку та безпечному житловому середовищі. При цьому належно враховано матеріальний, сімейний стан відповідача та інші важливі обставини, про які вказував відповідач.
З врахуванням наведеного, апеляційну скаргу слід вважати безпідставною та залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції, як таке, що відповідає обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону слід залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03 грудня 2024 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення постанови безпосередньо до Верховного Суду

Повний текст постанови складено 03 липня 2025 року.

Судді:                                                                Я.А. Левик

                                                                Н.П. Крайник

М.М. Шандра