ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 серпня 2025 р. 	Справа № 592/11531/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Любчич Л.В.,
Суддів: Спаскіна О.А. ,  Присяжнюк О.В. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.07.2025, головуючий суддя І інстанції: Шияновська Т.В., вул. Першотравнева, 12, м. Суми, Сумська, 40009, по справі №592/11531/25
за позовом     ОСОБА_1  
до     ІНФОРМАЦІЯ_1 
про скасування постанов по справі про адміністративне правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач, апелянт) звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі – ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач), в якому просив:
- постанову про накладення адміністративного стягнення від 30.06.2025 № Х 06/25-263, складену начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковником ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення скасувати, справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 3 статті 210-1 КУпАП закрити;
- постанову про накладення адміністративного стягнення від 01.07.2025 № Х 06/25-264, складену начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковником ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення скасувати, справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 3 статті 210-1 КУпАП закрити. 
17.07.2025 ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, надано позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків, який обчислюється з дня вручення копії цієї ухвали, шляхом надання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з цим адміністративним позовом із зазначенням підстав для його поновлення та наданням доказів на підтвердження таких підстав.
22.07.2025 ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачу.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав на неї апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права та неповне з`ясування обставин справи, просив скасувати ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.07.2025 та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначив, що перебіг строку на оскарження постанов про накладення адміністративного стягнення починається саме з 10.07.2025, тобто з дати отримання представником позивача зазначених постанов.
Відповідач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Згідно з положеннями частини  2 статті 312 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) розгляд апеляційної скарги проведено в порядку письмового провадження.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 , дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Судом встановлено такі обставини справи.
20.06.2025 відносно апелянта було складено протоколи про адміністративне правопорушення:
1) від 20.06.2025 № Х 06/25-263 про порушення ОСОБА_1 вимог абзацу 2 частини 1 статті 22 Закону України від 21.10.1993 № 3543-ХІІ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим позивач вчинив адміністративне правопорушення передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП;
2) від 20.06.2025 № Х 06/25-264 про порушення ОСОБА_1 вимог абзацу 4 частини 1 статті 22 Закону України від 21.10.1993 № 3543-ХІІ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим позивач вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП.
Розгляд справ було призначено на 14:30 30.06.2025 та 15:00 01.07.2025, про що апелянт був повідомлений, що підтверджується підписом ОСОБА_1 в протоколах про адміністративне правопорушення від 20.06.2025 № Х 06/25-263 та від 20.06.2025 № Х 06/25-264.
30.06.2025 начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковник ОСОБА_2 за результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення від 20.06.2025 № Х 06/25-263 відносно ОСОБА_1 виніс постанову про накладення адміністративного стягнення № Х 06/25-263, якою позивач визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 гривень.
ОСОБА_1 не був присутній під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, а копію постанови від 30.06.2025 № Х 06/25-263 йому було направлено поштою 01.07.2025, про що зазначено у самій постанові.
01.07.2025 начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковник ОСОБА_2 за результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення від 20.06.2025 № Х 06/25-264 відносно ОСОБА_1 виніс постанову про накладення адміністративного стягнення № X 06/25-264, якою апелянт визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 25500 гривень.
ОСОБА_1 не був присутній під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, а копію постанови від 01.07.2025 № X 06/25-264 йому було направлено поштою 03.07.2025, про що зазначено у самій постанові.
Позивач, не бувши присутнім під час розгляд справ про адміністративне правопорушення і не отримавши копій постанов про накладення адміністративного стягнення, звернувся до адвоката Дерези М.Е. для отримання правової допомоги.
10.07.2025 адвокат ОСОБА_3 ознайомився в ІНФОРМАЦІЯ_4 з матеріалами справ № Х 06/25-263 та № X 06/25-264 відносно ОСОБА_1 , у тому числі із текстом оскаржуваних постанов.
Вважаючи вказані постанови про накладення адміністративного стягнення протиправними позивач звернувся до суду з цим позовом.
Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 17.07.2025 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, надано позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків, який обчислюється з дня вручення копії цієї ухвали, шляхом надання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з цим адміністративним позовом із зазначенням підстав для його поновлення та наданням доказів на підтвердження таких підстав.
21.07.2025 позивачем через підсистему «Електронний суд» було подано заяву про поновлення процесуального строку, в якій ОСОБА_1 зазначив, що 30.06.2025 та 01.07.2025 він не був присутній при винесенні оскаржуваних постанов та не отримував їх, а ІНФОРМАЦІЯ_2 поштою їх йому не направляв. Адвокат Дереза М.Е. отримав зазначені постанови лише 10.07.2025, а тому перебіг строку на їх оскарження починається саме з 10.07.2025.
Повертаючи позовну заяву суд першої інстанції виходив з того, що позивач знав про розгляд справ про адміністративне правопорушення щодо його притягнення до адміністративної відповідальності, за результатами якого були винесені оскаржувані постанови від 30.06.2025, 01.07.2025.  У матеріалах справи відсутні докази щодо поважності відсутності позивача 30.06.2025 та 01.07.2025 в ІНФОРМАЦІЯ_4 під час ухвалення постанов № Х 06/25-263 та № Х06/25-264. Отже, отримання оскаржуваних постанов представником ОСОБА_1 під час ознайомлення з матеріалами справ про адміністративне правопорушення 10.07.2025 не може бути визнано поважною причиною пропуску строку.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.
Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Реалізація цього права передбачає, зокрема, дотримання порядку, визначеного процесуальним законом, в тому числі щодо строків звернення до адміністративного суду.
Відповідно до частини 1 статті 168 КАС України позов пред`являється шляхом подання позовної заяви в суд першої інстанції, де вона реєструється та не пізніше наступного дня передається судді.
Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).
Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Отже, КАС України передбачає можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у частині другій статті 122 цього Кодексу.
Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені у статті 286 КАС України.
За змістом частини 2 статті 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).
Відповідно до частини 1 статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Встановлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Без наявності строків на процесуальну дію або без їх дотримання в адміністративному судочинстві виникнуть порушення прав учасників адміністративного процесу. Недотримання встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.
Вирішення судом питання про наявність або відсутність підстав для поновлення строку на оскарження в кожній конкретній справі залежить від вказаних у заяві причин, підтверджених відповідними засобами доказування.
Оцінюючи поважність підстав несвоєчасного звернення до суду, необхідно виходити з того, що причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина (або кілька обставин), що безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк; 2) це обставина, що виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.
Усталеною є практика Верховного Суду, що при вирішенні питання про поновлення строку, в межах кожної конкретної справи, суд надає оцінку обставинам, що стали перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку із: тривалістю строку, який пропущено; поведінкою сторони протягом цього строку; діями, що він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду та оцінювати їх в сукупності.
Отже, з вищезазначеного вбачається, що пропущений процесуальний строк може бути поновлений судом, якщо особа наведене поважні причини пропуску такого строку і надасть належні докази, які це підтверджують. 
З матеріалів справи вбачається, що оскаржувані постанови були винесені 30.06.2025 та 01.07.2025, однак позивач не був присутній при їх винесенні і в день їх складення копій не отримав.
В постановах вказано, що їх копії були направлені позивачу 01.07.2025 та 03.07.2025, однак в матеріалах справи відсутні докази такого направлення, що не дає змоги зробити обґрунтований висновок про те, що вони справді були надіслані ОСОБА_1 на відповідну адресу.
Водночас з наданих апелянтом документів чітко вбачається, що представник Панова О.М. ознайомився з текстами постанов 10.07.2025 і в десятиденний строк з дня такого ознайомлення, а саме 16.07.2025, звернувся до суду з позовом про їх оскарження.
Також колегія суддів звертає увагу на те, що не зважаючи на обізнаність позивача про розгляд справ відносно себе, він не мав об`єктивної можливості подати позовну заяву протягом десяти з дати винесення постанов без знання їх змісту та правового обґрунтування, оскільки положення процесуального законодавства зобов`язують особу при поданні відповідної позовної заяви зазначити в чому саме полягає порушення її прав та якими доказами це підтверджується.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що позивач пропустив строк звернення до суду з цим позовом з поважних причин, які підтверджені належними та допустимими доказами, що свідчить про наявність підстав для поновлення такого строку.
Ухвалюючи це судове рішення, колегія суддів керується положеннями статті 322 КАС України, статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини, а саме рішенням «Серявін та інші проти України», та пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень.
Відповідно до пункту 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04) згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Враховуючи вищезазначене, дослідивши фактичні обставини та питання права, які лежать в основі цієї справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи апелянта, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття цього судового рішення.
Відповідно до статті 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Отже, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при постановленні ухвали про повернення позовної заяви було допущено неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права, що є підставою для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 та скасування ухвали Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.07.2025 з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.  
Керуючись ст. ст. 294, 308, 311, 312, 320, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Ухвалу  Ковпаківського районного суду м. Суми від 22 липня 2025 року по справі №592/11531/25 - скасувати. 
Справу № 592/11531/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанов по справі про адміністративне правопорушення - направити до Ковпаківського районного суду м. Суми для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		Л.В. Любчич 	
Судді	   	О.А. Спаскін    О.В. Присяжнюк