УХВАЛА                                                             
 
23 липня 2025 року
м. Київ
 
справа № 335/13616/21
провадження № 61-16555св24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Луспеника Д. Д.,
суддів: Гулейкова І. Ю., Гулька Б. І., Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А.,  
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 , 
відповідач - Акціонерне товариство «Українська залізниця»
 
розглянув заяву представника Акціонерного товариства «Українська залізниця»- адвоката Губорєвої Яни Анатоліївни про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом  ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця», про визнання незаконним та скасування наказу та стягнення середнього заробітку за час відсторонення від роботи,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - АТ «Укрзалізниця»), «Запорізької дирекції залізничних перевезень» станція Запоріжжя 1 філії «Придніпровська залізниця»,          про визнання незаконним та скасування наказу та стягнення середнього заробітку за час відсторонення від роботи.
Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26 січня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.
 
Постановою Запорізького апеляційного суду від 02 травня 2023 року апеляційну скаргу залишено без задоволення, рішення Орджонікідзевського районного суду         м. Запоріжжя від 26 січня 2022 року залишено без змін.
 
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 липня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26 січня 2022 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 02 травня 2023 року скасовано. 
Позовні вимоги ОСОБА_1 до АТ «Українська залізниця» про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення задоволено, визнано незаконним наказ          АТ «Українська залізниця» від 13 грудня 2021 року № 125/ОС про відсторонення      ОСОБА_1 від роботи. 
Справу у частині позовних вимог ОСОБА_1 до АТ «Українська залізниця» про зобов`язання нарахувати і виплатити середню заробітну плату за час незаконного відсторонення від роботи та розподілу судових витрат направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09 травня              2024 року позов ОСОБА_1 до АТ «Укрзалізниця», третя особа - начальник станції «Запоріжжя-1» СП «Запорізька дирекція залізничних перевезень» Лашко С. Л., про стягнення середнього заробітку за час відсторонення від роботи, судових витрат задоволено частково.
Стягнуто з АТ «Укрзалізниця» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час відсторонення від роботи в сумі 33 448,83 грн, з утриманням з цієї суми установлених законодавством України податків і зборів, що має виконати в порядку частини шостої статті 36 КЗпП України відповідач.
Стягнуто з АТ «Укрзалізниця» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі                                   6 595,71 грн, витрати на правничу допомогу - 16 500,00 грн.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
 
Постановою Запорізького апеляційного суду від 06 листопада 2024 року апеляційну скаргу АТ «Укрзалізниця» залишено без задоволення, рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09 травня 2024 року - без змін.
 
Постановою Верховного Суду від 21 травня 2025 року касаційну скаргу АТ «Укрзалізниця» задоволено частково. 
Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09 травня 2024 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 06 листопада 2024 року у частині розподілу судових витрат скасовано, прийнято в цій частині нову постанову.
Стягнуто з АТ «Укрзалізниця» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 14 500,00 грн.
Стягнуто з АТ «Укрзалізниця» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі                          4 086,00 грн.
Стягнуто з АТ «Укрзалізниця» на користь держави судовий зір у розмірі 4 086 грн.
В іншій частині рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя                   від 09 травня 2024 року та постанову Запорізького апеляційного суду                                  від 06 листопада 2024 року залишено без змін.
 
У червні 2025 представник АТ «Укрзалізниця» - адвокат Губарєва Я. А. подала до Верховного Суду заяву, в якій просить прийняти додаткову постанову, за якою вирішити питання щодо розподілу судових витрат, понесених AT «Укрзалізниця» під час розгляду справи в апеляційному та касаційному суді, а саме: судового збору            у розмірі 1 362,00 грн за подачу апеляційної скарги; судового збору у розмірі     1 452,80 грн за подачу касаційної скарги.
 
Заява мотивована тим, що, вирішуючи спір, Верховний Суд частково скасував рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалив нове рішення, однак                          не вирішив питання щодо розподілу судових витрат, понесених відповідачем у судах апеляційної та касаційної інстанцій.
 
У червні 2025 року на запит Верховного Суду матеріали справи № 335/13616/21 надійшли до Верховного Суду.
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, розглянувши заяву про ухвалення додаткового судового рішення у справі, дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню. 
 
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
 
Частинами першою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
 
Верховний Суд постановою від 21 травня 2025 року частково задовольнив касаційну скаргу АТ «Укрзалізниця», рішення судів першої та апеляційної інстанції у частині розподілу судових витрат скасував та в цій частині прийняв нову постанову, в іншій частині залишив без змін.
 
Доводи касаційної скарги про необхідність розподілу судового збору, сплаченого за перегляд справи в суді апеляційної інстанції, колегія суддів спростовує, оскільки питання розподілу судових витрат, понесених у суді апеляційної інстанції, вирішено Верховним Судом у постанові від 21 травня 2025 року. 
 
При цьому оскаржувані судові рішення у частині вирішення спору по суті Верховний Суд постановою від 21 травня 2025 року залишив без змін, тому часткове задоволення касаційної скарги АТ «Укрзалізниця» (у частині розподілу судових витрат, понесених у садах першої, апеляційної, касаційної інстанцій) не є підставою для застосування частини тринадцятої статті 141 ЦПК України та не впливає на розподіл судового збору, сплаченого за подачу касаційної скарги на постанову Запорізького апеляційного суду від 06 листопада 2024 року.
 
З огляду на зазначене, колегія суддів уважає, що заява представник АТ «Укрзалізниця»- адвокат Губарєва Я. А. про ухвалення додаткового рішення про розподіл судового збору, сплаченого за подачу апеляційної та касаційної скарг,                    не підлягає задоволенню.
 
Керуючись статтями 141, 270, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Заяву представника Акціонерного товариства «Українська залізниця»- адвоката Губорєвої Яни Анатоліївни про ухвалення додаткового рішення залишити без задоволення.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та оскарженню                      не підлягає.

Головуючий                                                                                     Д. Д. Луспеник
 
Судді:                                                                                               І. Ю. Гулейков
 
Б. І. Гулько 
 
Г. В. Коломієць
 
Р. А. Лідовець