Справа № 466/11480/23                                Головуючий у 1 інстанції: Білінська Г.Б. 
Провадження № 22-ц/811/3370/24                        Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
16 червня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі: 
головуючої: Н.П. Крайник 
суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» на рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 10 жовтня 2024 року у справі за позовом Акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:
31.10.2023 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до  ОСОБА_1 , в якому просило стягнути заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/з від 21.02.2023 у розмірі 53 209 грн 75 коп.
В обґрунтування позову покликалося на те, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг. За допомогою одноразового паролю, що використовується для підтвердження операцій (ОТП), відповідач 21.02.2023 підписав заяву про приєднання до "Умов та правил надання банківських послуг", а також паспорт споживчого кредиту. Відтак, між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір б/н від 21.02.2023. Відповідачу відкрито кредитний рахунок та встановлено кредитний ліміт, який ним було збільшено до 44 000 грн, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти. ОСОБА_1 зобов`язався погашати заборгованість по кредиту, відсотках за його користування, на умовах визначених даним договором. Однак, відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання щодо повернення суми кредиту та сплати відсотків, внаслідок чого в нього утворилася заборгованість перед банком, яка станом на 17.10.2023 року становить 53 209,75 грн.
Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено.
04.11.2024 року рішення суду оскаржило АТ КБ «ПриватБанк».
Вважає оскаржуване рішення незаконним та необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Апелянт зазначив, що 21.02.2023 року відповідач підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а також паспорт споживчого кредиту. Відовляючи у задоволенні позову, суд не з`ясував, на підставі яких документів ОСОБА_1 було відкрито картковий рахунок та перераховано на кредитну картку 44 000 грн. Поза увагою суду також залишилось те, що без розголошення номера банківських карток, ПІН-кодів банківських карток, стороння особа не може зайти до платіжної системи «Приват24», змінити фінансовий номер клієнта чи зняти або переказати кошти з рахунків. Таким чином, матеріали справи не містять доказів, які могли б спростували факт, що відповідач не отримував на фінансовий мобільний телефон, який був у його розпорядженні, OTP-паролів для входу у систему «Приват24», OTP-паролів на підтвердження переказів, дзвінків на підтвердження платежів, що призвело до ухвалення незаконного рішення у справі.
Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити повністю.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи судом апеляційної інстанції проведено без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних мотивів.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
За змістом частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст. 626 ЦК України).
Згідно з частиною 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Частиною 1 статті 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19.
Відповідно до частин 1, 3, 4, 7 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» (надалі Закону) пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (частина 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Відповідно до ч. 5 ст. 87 Закону України "Про платіжні послуги" до моменту повідомлення емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації відповідно до статті 38 цього Закону ризик збитків від виконання неналежних платіжних операцій та відповідальність за них покладаються на платника. З моменту повідомлення платником емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неакцептованих/неналежних платіжних операцій та відповідальність покладаються на емітента. Момент, з якого настає відповідальність емітента, має бути чітко визначений умовами договору, укладеного між користувачем та емітентом.
Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Положеннями статті 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно з частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
В силу частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Судом встановлено, що 21.02.2023 року ОСОБА_1 підписав заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, а також паспорт споживчого кредиту (т. 1 а.с. 12-20, 21-25).
Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ім`я ОСОБА_1 , 21.02.2023 мала місце зміна кредитного ліміту по картці до 44 000 грн (т. 1 а.с. 8).
Відповідно до виписки за договором № б/н за період з 21 лютого 2023 року по 20 жовтня 2023 року за карткою ОСОБА_1 було здійснено ряд операцій, а саме: переказ зі своєї карти на суму 1 552 грн 73 коп.; переказ зі своєї карти на суму 21 738 грн 15 коп.; переказ зі своєї карти на суму 20 701 грн 97 коп (т. 1 а.с. 7).
Згідно з розрахунку заборгованості за договором від 21 лютого 2023 року, укладеним між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 , заборгованість відповідача станом на 17.10.2023 року становить 53 209 грн 75 коп., що складається з тіла кредиту в розмірі 42 297 грн 52 коп. та прострочених відсотків в сумі 10 912 грн 23 коп. (т. 1 а.с. 6).
Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12023141380000424 від 11.03.2023 року ОСОБА_1 є потерпілим в кримінальному провадженні, відкритим за ч. 3 ст. 190 КК України за заявою від ОСОБА_1 , у якому останній зазначив, що 21.02.2023 року приблизно о 17:20 год. невідома особа, зловживаючи довірою, представившись представником банку, здійснила телефонний дзвінок з номера телефону НОМЕР_1 та НОМЕР_2 на номер телефону НОМЕР_3 , під приводом здійснення банківських операцій, заволоділа грошовими коштами з банківської карти «Приват Банку» НОМЕР_4 на загальну суму 43 992 грн.
На підтвердження зазначеного позивач долучив до матеріалів справи протокол про прийняття заяви ОСОБА_2 про вчинене кримінальне правопорушення від 10.03.2023 року, протокол допиту потерпілого від 12.03.2023 року, протокол додаткового допиту потерпілого від 04.04.2023 року та копії інших процесуальних документів з матеріалів кримінального провадження № 12023141380000424 від 11.03.2023 року, з яких вбачається, що органами досудового розслідування проведено ряд слідчих та розшукових дій для встановлення осіб, які вчинили кримінальне правопорушення.
Згідно листа слідчої СВ ВП № 1 ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області від 29.07.2024 року досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12023141380000424 від 11.03.2023 року триває, повідомлення про підозру не вручено.
Відмовляючи у задоволені позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк», районний суд виходив з того, що позивач не підтвердив належними і допустимими доказами обставин, які би безспірно доводили, що ОСОБА_1 , як користувач кредитної картки, своїми діями чи бездіяльністю свідомо сприяв іншим особам у доступі до відомостей по кредитній картці, її особовому рахунку, акаунту чи мобільного додатку «Приват-24», незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дала змогу ініціювати платіжні операції щодо перерахування з його карткового (кредитного) рахунку грошових коштів. Таким чином, списання грошових коштів з карткових рахунків ОСОБА_1 відбулося не за його розпорядженням, тому він не повинен нести відповідальності за такі операції, оскільки, виявивши безпідставне списання грошових коштів, відповідач повідомив про цей факт правоохоронні органи та АТ КБ «Приватбанк».
Однак, з таким висновком суду колегія суддів не може погодитися, виходячи з наступного.
Як убачається з матеріалів справи, вхід в платіжну систему Приват24 з наміром укласти договір було здійснено під авторизацією ОСОБА_1 
21.02.2023 о 17:08 ОСОБА_1 у системі Приват24 підписав Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а також Паспорт споживчого кредиту. 17:09:02 йому було відкрито віртуальну карту в Приват24 № НОМЕР_4 . ОСОБА_1 було авторизовано через особистий акаунт по логіну та секретному паролю, який відомий тільки йому. 17:09:08 встановлено кредитний ліміт при відкритті картки, який в подальшому було збільшено до 44 000 грн.
Переказ коштів з відкритої картки № НОМЕР_4 здійснювалося шляхом створення платежу в системі дистанційного обслуговування клієнтів Приват24.
З наданої АТ КБ «ПриватБанк» виписки по рахунку ОСОБА_1 за рахунком № НОМЕР_4 вбачається, що 21 лютого 2023 року по його рахунку було здійснено такі перекази: 
- 17:24:31 переказ коштів в сумі 20 701 грн 97 коп., з яких комісія 702,97 грн; 
- 17:26:15 переказ коштів в сумі 21 738 грн 15 коп., з яких комісія 738,15 грн;
- 17:33:43 переказ коштів в сумі 1 552 грн 73 коп., з яких комісія 52,73 грн.
З долученої представником ОСОБА_1  -  ОСОБА_3  довідки про рух коштів від 22.02.2023 року по картці ОСОБА_1 НОМЕР_5 , відкритій в АТ «Універсал Банк» (т. 2 а.с. 11) вбачається, що 21.02.2023 по такій зафіксовано ряд операції:
- 17:24:32 зарахування коштів у розмірі 19 999 грн, від ОСОБА_1;
- 17:26:16 зарахування коштів у розмірі 21 000 грн, від ОСОБА_1;
- 17:33:44 зарахування коштів у розмірі 1 500 грн, від ОСОБА_1.
Таким чином, простеживши рух коштів по обох картках ОСОБА_1 посекундно вбачається, що ОСОБА_1 з карти № НОМЕР_4 АТ «ПриватБанк»перераховував кошти на відкриту карту на його ім`я картку НОМЕР_5 АТ «Універсал Банк» та в подальшому здійснював операції (перерахунок) на квазіготівка UP.ME.FINANCE, PM-UA та Cosmolot.ua (зняття готівки).
Вхід в систему Приват24, здійснювався лише з довіреного пристрою відповідача, а логін та пароль не змінювалися: НОМЕР_3 , 21.02.2023 о 07:52:48, PHONE|OPPO; НОМЕР_3 , 21.02.2023 о 16:58:31, PHONE|OPPO; НОМЕР_3 , 21.02.2023 о 17:15:23, PHONE|OPPO; НОМЕР_3 , 21.02.2023 о 17:39:47, PHONE|OPPO; НОМЕР_3 , 21.02.2023 о 18:06:01, PHONE|OPPO; НОМЕР_3 , 21.02.2023 о 18:17:11, PHONE|OPPO.
Так, при даній процедурі клієнт вводить свої ім`я користувача і пароль та входить у Приват24, створює необхідний платіж, вводить тільки йому відомий ключ доступу і після цього до Банку надходить платіжне доручення, відповідно до якого Банк здійснює переказ коштів.
Відповідно до Правил користування системою "Приват 24", для реєстрації нового користувача в системі "Приват24" через мережу інтернет необхідно здійснити наступні дії: перейти за посиланням https://www.privat24.ua/; у правому верхньому куті вебсторінки натиснути кнопку "Вхід"; далі в спеціальну форму ввести номер мобільного телефону; підтвердити, що це діючий мобільний номер за допомогою введення у відповідне поле цифр з SMS-повідомлення або шляхом прийняття дзвінка Банку); обрати із запропонованого системою переліку банківських карток, які зареєстровані за вказаним мобільним номером, одну; ввести PIN-код цієї картки на віртуальній клавіатурі; придумати та зазначити у відповідному полі пароль входу в систему, повторити його та вказати діючу адресу електронної пошти (e-mail), натиснути кнопку "Далі". Після цього процес реєстрації в системі "Приват24" через мережу Інтернет можна вважати завершеним.
Альтернативним способом реєстрації в системі "Приват24" є реєстрація через банкомат АТ КБ "ПриватБанк". Для такого способу реєстрації потрібно: вставити діючу картку ПриватБанку в картоприймач і ввести на клавіатурному блоці PIN-код; перейти в меню "Банківські послуги"; натиснути кнопку "Інтренет-банк Приват24"; перейти в "Реєстрація в Приват24/зміна пароля"; ввести номер свого фінансового мобільного телефону; у відповідне вікно ввести одноразовий пароль з SMS- повідомлення, що прийшло на мобільний телефон, натиснути кнопку "Далі". Після чого на екрані банкомата з`явиться повідомлення про успішно завершену операцію. Обов`язково варто дочекатися чека, в якому, крім логіна входу в систему (номер мобільного, який був зазначений при реєстрації), буде вказано згенерований автоматично пароль, який рекомендується змінити при першому сеансі роботи з системою "Приват24".
Ще одним способом реєстрації в системі є мобільний додаток Приват24. Для реєстрації таким способом необхідний смартфон або планшет, що працює на базі операційних систем Android або iOS. На вказаний пристрій необхідно завантажити мобільний додаток Приват24 з "Play Маркет" або "App Store"; після встановлення додатку у полі "Вхід/Реєстрація ввести номер мобільного телефону, який буде використовуватися для входу в систему; натиснути кнопку "Продовжити"; підтвердити операцію через прийняття виклику або через введення одноразового пароля з SMS-повідомлення; обрати із запропонованого системою переліку банківських карток, які зареєстровані за вказаним мобільним номером, одну; ввести PIN-код цієї картки на віртуальній клавіатурі; придумати і ввести пароль, повторити пароль і вказати діючу адресу електронної пошти (e-mail); погодитися з Умовами і правилами надання банківських послуг, натиснувши відповідну позначку. З цього моменту реєстрація у додатку закінчена.
Системний аналіз наведених алгоритмів реєстрації свідчить про те, що особі, яка бажає зареєструватись у системі "Приват24" та здійснювати управління рахунками з її допомогою, необхідно мати доступ не тільки до фінансового номера телефону клієнта Банку, а й до іншої особистої інформації клієнта Банку, а саме: номера банківської картки клієнта "Приват24", прив`язаного до вказаного номера карти номер телефону, ПІН-коду вказаної картки чи банківську картку клієнта.
У разі відсутності в особи всього обсягу вказаної інформації для ідентифікації Банк має право відмовити в її реєстрації в системі "Приват 24" або обмежить його можливість по управлінню рахунками в системі (підпункт 2.3.1.2.4 Умов і правил).
Таким чином, без розголошення з боку відповідача номера банківських карток, ПІН-кодів банківських карток, інша особа, маючи фінансовий телефон клієнта, не може зайти до системи "Приват24", змінити фінансовий номер клієнта та зняти чи переказати кошти з рахунка клієнта.
Крім того, на адресу АТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернень від ОСОБА_1 про несанкціоноване списання коштів, блокування банківської картки клієнта чи доступу до Приват24 не надходило.
Щодо доводів відповідача про те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні від 11.03.2023 року № 12023141380000424, в якому потерпілою особою визнано ОСОБА_1 триває, а тому позивач безпідставно звернувся до суду з даним позовом, то у постанові об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 308/6023/15-ц (провадження № 61-4447сво18) зроблено висновок, що зобов`язання з відшкодування шкоди, як правило, може мати місце лише за відсутності договірних правовідносин. Наявність кримінального правопорушення не впливає на договірні правовідносини, не спростовує їх існування та не припиняє їх.
Більше того, надана представником  ОСОБА_1  -  ОСОБА_3  довідка про рух коштів від 22.02.2023 по картці НОМЕР_5 АТ «Універсал Банк», яка належить ОСОБА_1 підтверджує, що будь яких шахрайських дій щодо зняття коштів з карти № НОМЕР_4 ОСОБА_1 не здійснювалося, оскільки кошти ОСОБА_1 пересилалися з однієї належної йому картки на іншу належну йому картку в АТ «Універсал Банк».
На зазначені обставини суд першої інстанції уваги не звернув, у зв`язку з чим прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову.
З врахуванням наведеного вище, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення суду слід скасувати та ухвалити у справі нову постанову, якою позов АТ «ПриватБанк» задоволити.
Стягнути з ОСОБА_1 в користь АТ КБ "ПРИВАТБАНК" заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/з від 21.02.2023 у розмірі 53 209 грн 75 коп., з яких тіло кредиту 42 297 грн 52 коп., прострочені відсотки - 10 912 грн 23 коп. 
Частина 13 ст. 141 ЦПК України передбачає, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
У зв`язку з тим, що колегія суддів дійшла висновку про задоволення позовних вимог АТ «ПриватБанк», відповідно до положень п. 13 ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню 2684 грн судового збору, сплаченого за подання позовної заяви та 4026 грн судового збору за подання апеляційної скарги.
Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст постанови складено - 16 червня 2025 року.
Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 1-4 ч. 1 ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» задоволити.
Рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 10 жовтня 2024 року скасувати.
Ухвалити нову постанову, якою позов Акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 53 209 грн 75 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» 2684 грн судового збору за подання позовної заяви та 4026 грн судового збору за подання апеляційної скарги.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови. 
Повний текст постанови складено 16 червня 2025 року.

Головуючий:                Н.П. Крайник 

Судді:                Я.А. Левик 

                                                                                М.М. Шандра