УХВАЛА
 
20 серпня 2025 року
м. Київ
справа № 185/2594/23
провадження № 51-1924 ск 25
Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючої              ОСОБА_1 ,
суддів                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
перевірила касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2024 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від  10 березня 2025 року і
встановила:
Захисник  ОСОБА_4 звернулася з касаційною скаргою на згадані судові рішення, заявивши також клопотання про поновлення строку їх оскарження. 
Аргументуючи причини пропуску вказаного строку, скаржниця наводить доводи суть яких зводиться до того, що вона не могла вчасно узгодити позицію із засудженим через віддаленість його перебування, надмірне навантаження й зайнятість та не відшкодування роботодавцем (центр з надання безоплатної вторинної правничої допомоги) витрат, пов`язаних із прибуттям до місця відбування покарання ОСОБА_5 .
Перевіривши матеріали провадження за поданою касаційною скаргою, колегія суддів дійшла такого висновку.
За правилами ч. 2 ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) касаційна скарга на судові рішення може бути подана впродовж трьох місяців з дня проголошення рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - у той самий строк із дня вручення йому копії ухвали.
Як убачається з матеріалів провадження за скаргою, ухвалу було проголошено 10 березня 2025 року. Захисник ОСОБА_4 брала участь у суді апеляційної інстанції. Отже, зважаючи на правила статей 115, 426 КПК, строк касаційного оскарження цього рішення закінчився 11 червня 2025 року. Однак із цією скаргою ОСОБА_4 звернулася лише 4 серпня 2025 року, тобто через тривалий проміжок часу після закінчення встановленого законом строку касаційного оскарження.
У силу приписів ч. 2 ст. 113 КПК процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. Вимога про необхідність виконання процесуальних дій у встановлений КПК строк також міститься у ст. 116 вказаного Кодексу.
Частиною 1 ст. 117 КПК передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється в тому випадку, якщо судом буде визначено поважність причин його пропуску.
Виходячи з норм процесуального права, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами, труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до касаційного суду у строк, визначений законом. Такі обставини має бути підтверджено скаржницею.
За практикою Європейського суду з прав людини поновлення строків оскарження судового рішення може бути виправданим, якщо пропуск строку є поважним, об`єктивно незалежний від волі та поведінки скаржниці; оцінка поважності такого строку здійснюється індивідуально у кожній справі. 
Проте в клопотанні не міститься аргументів, які б у розрізі законодавчих приписів свідчили про наявність обставин, що унеможливлювали письмове звернення захисника до суду касаційної інстанції в строк, визначений у ст. 426 цього Кодексу. 
Зазначені  ОСОБА_4 причини не можна визнати прийнятними, адже закон пов`язує строк подання захисником касаційної скарги саме з моментом проголошення рішення судом апеляційної інстанції. Крім того, за матеріалами скарги засуджений та захисник брали участь у суді апеляційної інстанції і їхня позиція була узгоджена.
Таким чином у розумінні законодавчих положень окреслені захисником причини пропущення визначеного законом процесуального строку не можна вважати непереборними та поважними.
Ураховуючи викладене, у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про поновлення строку касаційного оскарження слід відмовити. 
Тому згідно з п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга захисника ОСОБА_4 підлягає поверненню особі, яка її подала.
Керуючись ч. 3 ст. 429 КПК, колегія суддів
постановила:
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про поновлення строку касаційного оскарження вироку Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2024 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 10 березня 2025 року відмовити, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на згадані судові рішення разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                           ОСОБА_2                                        ОСОБА_3