ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ                             

30 липня 2025 року                                   
м. Київ                                                               
 
справа № 372/5701/23
 
провадження № 61-4810св25
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Луспеника Д. Д. 
суддів: Гулейкова І. Ю., Гулька Б. І., Коломієць Г. В., Лідовця Р. А. (суддя-доповідач),  
 
учасники справи:
позивач - заступник керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації,
відповідачі:  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури на постанову Київського апеляційного суду від 26 лютого 2025 року у складі колегії суддів: Таргоній Д. О., Голуб С. А., Слюсар Т. А.,
 
ВСТАНОВИВ: 

 

1.    Описова частина 
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У листопаді 2023 року заступник керівника Київської обласної прокуратури                                   в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,                         ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , про витребування земельних ділянок із чужого незаконного володіння.
 
Позовна заява мотивована тим, що постановою Верховного Суду від 05 липня              2023 року задоволено позов прокурора Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України про витребування земельних ділянок від ОСОБА_9 , кадастровий номер 3223151000:03:007:0055, ОСОБА_10 , кадастровий номер 3223151000:03:006:0146, ОСОБА_11 , кадастровий номер 3223151000:03:006:0154, ОСОБА_12 , кадастровий номер 3223151000:03:007:0058, ОСОБА_13 , кадастровий номер 3223151000:03:006:0171, ОСОБА_14 , кадастрові номери: 3223151000:03:008:0005, 3223151000:03:008:0011, 3223151000:03:001:0007, 3223151000:03:008:0018, 3223151000:03:008:0009, 3223151000:03:008:0012, 3223151000:03:008:0013, 3223151000:03:008:0014, 3223151000:03:008:0015, 3223151000:03:008:0019, 3223151000:03:008:0020, 3223151000:03:001:0008, 3223151000:03:006:0135, 3223151000:03:006:0134, 3223151000:03:006:0136, 3223151000:03:006:0137, 3223151000:03:006:0138, 3223151000:03:006:0139, 3223151000:03:001:0004, 3223151000:03:001:0005, 3223151000:03:001:0006, 3223151000:03:008:0016, ОСОБА_15 , кадастровий номер 3223151000:03:007:0057, ОСОБА_16 , кадастрові номери: 3223151000:03:008:0006, 3223151000:03:008:0007, 3223151000:03:008:0008, 3223151000:03:008:0009, 3223151000:03:008:0010                       (справа № 372/4972/14).
 
Під час виконання вищевказаної постанови Верховного Суду було встановлено,             що за час перебування справи у провадженні судів різних інстанцій відповідачами вчинялися дії щодо поділу, об`єднання та відчуження частини вказаних земельних ділянок, внаслідок чого утворилися нові земельні ділянки, а також змінилися власники витребуваних земельних ділянок, що також унеможливило виконання судового рішення.
 
Прокурор зазначав, що земельні ділянки, за рахунок яких утворені нові земельні ділянки, а також земельні ділянки, витребувані у попередніх власників, належать до земель лісогосподарського призначення та вибули із власності держави                                   з порушенням статей 19, 55, 56, 84 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), що встановлено постановою Верховного Суду від 05 липня 2023 року у справі                                № 372/4972/14, а тому вказані обставини є преюдиційними для цієї справи на підставі частини четвертої статті 82 ЦПК України.
 
Ураховуючи, що спірні земельні ділянки вибули з власності держави поза волею власника без відповідного рішення Кабінету Міністрів України, що встановлено судовим рішенням у справі № 372/4972/14, прокурор вважав, що існують правові підстави для їх витребування з незаконного володіння відповідачів на підставі статті 388 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).
 
Ураховуючи наведене, прокурор просив суд витребувати на користь держави в особі Київської обласної державної адміністрації з незаконного володіння:
- ОСОБА_1 земельні ділянки із кадастровими номерами: 3223151000:03:008:0040, площею 0,1346 га, 3223151000:03:008:0039, площею 0,13 га, 3223151000:03:008:0038, площею 0,13 га, 3223151000:03:008:0037, площею 0,13 га, 3223151000:03:008:0043, площею 0,127 га, 3223151000:03:008:0044,                                  площею 0,1287 га, 3223151000:03:008:0033, площею 0,13 га, 3223151000:03:008:0034, площею 0,13 га, 3223151000:03:008:0035, площею 0,135 га, 3223151000:03:008:0036, площею 0,1395 га, 3223151000:03:008:0041, площею 0,1224 га, 3223151000:03:008:0042, площею 0,1286 га;
- ОСОБА_3 земельну ділянку із кадастровим номером 3223151000:03:008:0032, площею 2,8059 га;
- ОСОБА_4 земельні ділянки із кадастровими номерами 3223151000:03:001:0002, площею 2,2713 га, 3223151000:03:008:0029, площею             7,5637 га;
- ОСОБА_2 земельну ділянку із кадастровим номером 3223151000:03:008:0002, площею 1,789 га;
- ОСОБА_5 земельну ділянку із кадастровим номером 3223151000:03:008:0006, площею 0,9353 га;
- ОСОБА_17 земельну ділянку із кадастровим номером 3223151000:03:008:0007, площею 0,9353 га;
- ОСОБА_7 земельні із кадастровими номерами 3223151000:03:006:0135, площею 0,9155 га, 3223151000:03:006:0134, площею 0,9156 га, 3223151000:03:006:0137, площею 0,9155 га, 3223151000:03:006:0138, площею              0,8351 га;
- ОСОБА_8 земельну ділянку із кадастровим номером 3223151000:03:006:0405, площею 1,831 га.
 
Короткий зміст судових рішень суду першої інстанції
 
Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 22 травня 2024 року               у складі судді Проць Т. В. позов заступника керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації задоволено.
Витребувано на користь держави в особі Київської обласної державної адміністрації з незаконного володіння ОСОБА_1 земельні ділянки із кадастровими номерами: 3223151000:03:008:0040, площею 0,1346 га, 3223151000:03:008:0039, площею 0,13 га, 3223151000:03:008:0038, площею 0,13 га, 3223151000:03:008:0037, площею 0,13 га, 3223151000:03:008:0043, площею 0,127 га, 3223151000:03:008:0044,                                   площею 0,1287 га, 3223151000:03:008:0033, площею 0,13 га, 3223151000:03:008:0034, площею 0,13 га, 3223151000:03:008:0035, площею 0,135 га, 3223151000:03:008:0036, площею 0,1395 га, 3223151000:03:008:0041, площею 0,1224 га, 3223151000:03:008:0042, площею 0,1286 га.
Витребувано на користь держави в особі Київської обласної державної адміністрації з незаконного володіння ОСОБА_3 земельну ділянку із кадастровим номером 3223151000:03:008:0032, площею 2,8059 га.
Витребувано на користь держави в особі Київської обласної державної адміністрації з незаконного володіння ОСОБА_4 земельні ділянки із кадастровими номерами 3223151000:03:001:0002, площею 2,2713 га, 3223151000:03:008:0029, площею 7,5637 га.
Витребувано на користь держави в особі Київської обласної державної адміністрації з незаконного володіння ОСОБА_2 земельну ділянку із кадастровим номером 3223151000:03:008:0002, площею 1,789 га.
Витребувано на користь держави в особі Київської обласної державної адміністрації з незаконного володіння ОСОБА_5 земельну ділянку із кадастровим номером 3223151000:03:008:0006, площею 0,9353 га.
Витребувано на користь держави в особі Київської обласної державної адміністрації з незаконного володіння ОСОБА_17 земельну ділянку із кадастровим номером 3223151000:03:008:0007, площею 0,9353 га.
Витребувано на користь держави в особі Київської обласної державної адміністрації з незаконного володіння ОСОБА_7 земельні із кадастровими номерами 3223151000:03:006:0135, площею 0,9155 га, 3223151000:03:006:0134,                                 площею 0,9156 га, 3223151000:03:006:0137, площею 0,9155 га, 3223151000:03:006:0138, площею 0,8351 га.
Витребувано на користь держави в особі Київської обласної державної адміністрації з незаконного володіння ОСОБА_8 земельну ділянку із кадастровим номером 3223151000:03:006:0405, площею 1,831 га.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
 
Ухвалюючи рішення про задоволення позову заступника керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації, суд першої інстанції врахував обставини, встановлені у постанові Верховного Суду від 05 липня 2023 року у справі № 372/4972/14, які преюдиційні, та виходив із того, що спірні земельні ділянки мають лісогосподарське призначення,             а внаслідок незаконної зміни їх цільового призначення землі, було неправомірно зареєстроване речове право на лісогосподарські землі.
 
Районний суд дійшов висновку, що законно набути права власності на спірні земельні ділянки лісогосподарського призначення із земель державної власності не могла будь-яка фізична чи юридична особа, у тому числі, як первісні набувачі,                             так і відповідачі у справі, які були обізнані та усвідомлювали факт неправомірності набуття права власності з огляду на наявність судових спорів.
 
Суд першої інстанції відхилив доводи відповідачів про пропуск прокурором позовної давності, зазначивши, що строк позовної давності позивачем не пропущено, оскільки незаконність передачі у приватну власність земельних ділянок була встановлена постановою Верховного Суду від 05 липня 2023 року у справі                                 № 372/4972/14, відповідачами право власності на спірні ділянки набуто в 2021 році та пізніше, а прокурор звернувся до суду з позовом 13 листопада 2023 року, тобто  в межах строку позовної давності.
 
Короткий зміст судових рішень суду апеляційної інстанції
 
Постановою Київського апеляційного суду від 26 лютого 2025 року апеляційні скарги ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_2 задоволено.
Рішення Обухівського районного суду Київської області від 22 травня 2024 року                            в частині задоволення позову заступника керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до                    ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про витребування земельних ділянок із чужого незаконного володіння, а також в частині стягнення з вказаних осіб судових витрат скасовано.
Ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні позову заступника керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації про витребування від ОСОБА_1 земельних ділянок із кадастровими номерами: 3223151000:03:008:0040, площею 0,1346 га, 3223151000:03:008:0039, площею 0,13 га, 3223151000:03:008:0038, площею 0,13 га, 3223151000:03:008:0037, площею 0,13 га, 3223151000:03:008:0043, площею 0,127 га, 3223151000:03:008:0044, площею 0,1287 га, 3223151000:03:008:0033, площею 0,13 га, 3223151000:03:008:0034, площею 0,13 га, 3223151000:03:008:0035, площею 0,135 га, 3223151000:03:008:0036, площею 0,1395 га, 3223151000:03:008:0041,                                    площею 0,1224 га, 3223151000:03:008:0042, площею 0,1286 га; від ОСОБА_3 земельної ділянки із кадастровим номером 3223151000:03:008:0032,                              площею 2,8059 га; від ОСОБА_4 земельної ділянки із кадастровими номерами 3223151000:03:001:0002, площею 2,2713 га, 3223151000:03:008:0029,                                 площею 7,5637 га; від ОСОБА_2 земельної ділянки із кадастровим номером 3223151000:03:008:0002, площею 1,789 га; від ОСОБА_7 земельних ділянок                       із кадастровими номерами 3223151000:03:006:0135, площею 0,9155 га, 3223151000:03:006:0134, площею 0,9156 га, 3223151000:03:006:0137,                               площею 0,9155 га, 3223151000:03:006:0138, площею 0,8351 га; від ОСОБА_8 земельної ділянки із кадастровим номером 3223151000:03:006:0405,                              площею 1,831 га відмовлено.
 
Суд апеляційної інстанції погодився з висновками районного суду про обґрунтованість позовних вимог про витребування земельних ділянок із чужого незаконного володіння, пред`явлених прокурором до ОСОБА_3 ,                  ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,                             ОСОБА_2 , проте вважав, що прокурор пред`явив позов поза межами позовної давності, про застосування наслідків спливу якої в суді першої інстанції заявили відповідачі.
 
Апеляційний суд вважав помилковими висновку суду першої інстанції про те, що початок перебігу строку позовної давності у цій справі слід обчислювати із дати набуття відповідачами права власності на спірні земельні ділянки, оскільки                                у постанові Верховного Суду від 05 липня 2023 року у справі № 372/4972/14 встановлено, що початок перебігу позовної давності для позову, поданого на захист права власності держави на спірні земельні ділянки, пов`язується з моментом, коли держава в особі Кабінету Міністрів України та прокурор довідалися або могли довідатися про порушення її права або про особу, яка його порушила, зокрема,                          з 2008 року. Прокурор був обізнаний про факт незаконного вибуття із державної власності земель лісового фонду ще з 2008 року.
 
Дійшовши висновку про сплив позовної давності, суд апеляційної інстанції урахував обставини, встановлені постановою Верховного Суду від 05 липня 2023 року у справі № 372/4972/14, та те, що  ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 ,                   ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_2 не брали участі під час розгляду справи № 372/4972/14, тому відповідачі не були обізнані та не могли усвідомлювали факт неправомірності набуття ними права власності на спірні земельні ділянки,                    а станом на час набуття ними права власності на спірне нерухоме майно, земельні ділянки, за рахунок яких вони були утворені, не мали будь-яких обтяжень, не перебували під арештом.
 
При цьому апеляційний суд послався на відповідні правові висновки Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду щодо позовної давності.
 
Рішення Обухівського районного суду Київської області від 22 травня 2024 року                    в частині позовних вимог до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про витребування земельних ділянок із чужого незаконного володіння судом апеляційної інстанції не переглядалося, оскільки ними в апеляційному порядку не оскаржувалося.

 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
 
У касаційній скарзі заступник керівника Київської обласної прокуратури, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить постанову Київського апеляційного суду від 26 лютого 2025 року скасувати та залишити в силі рішення Обухівського районного суду Київської області від 22 травня 2024 року.
 
З огляду на зміст касаційної скарги постанова апеляційного суду в частині позовних вимог до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у касаційному порядку не оскаржується, тому на підставі статті 400 ЦПК УкраїниВерховним Судом не переглядається.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
 
У квітні 2025 року касаційна скарга надійшла до Касаційного цивільного суду                    у складі Верховного Суду.
 
Ухвалою судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду                                          від 29 квітня 2025 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку на усунення недоліків. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 травня 2025 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі; витребувано цивільну справу із суду першої інстанції та роз`яснено учасникам справи право подати відзив на касаційну скаргу.
 
У червні 2025 року справа надійшла до Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 липня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання заявника про розгляд справи за участю прокурораОфісу Генерального прокурора та справу призначено до розгляду.
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
 
Касаційна скарга заступника керівника Київської обласної прокуратури мотивована тим, що апеляційний суд неповно з`ясував фактичні обставини справи, неповно дослідив та не надав правову оцінку наявним у справі доказам, а також те, що висновки суду не відповідають обставинам справи та дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про витребування земельних ділянок із чужого незаконного володіння, пред`явлених прокурором до ОСОБА_3 ,                  ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,                             ОСОБА_2  у зв?язку зі спливом позовної давності.
 
Зазначає, що вказаний позов пред`явлено в інтересах Київської обласної державної адміністрації, яка не була учасником спірних правовідносин, розпоряджень про передачу у приватну власність не приймала, учасником справи № 372/4972/14 не була та довідалася про порушене право з листа Київської обласної прокуратури                 від 25 вересня 2023 року із зазначенням встановлених порушень вимог чинного законодавства. Крім того, на момент звернення до суду із цим позовом розпорядником спірних земельних ділянок на підставі статей 122, 149 ЗК України був Кабінет Міністрів України, що додатково свідчить про необізнаність Київської обласної державної адміністрації про порушене право.
 
Вказує, що ураховуючи положення частини першої статті 261 ЦК України законодавець безпосередньо пов`язує початок перебігу строку позовної давності для звернення до суду з моментом, коли особа, яка звертається до суду, дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, а також із обізнаністю особи із тим, хто порушив її права.
 
Підставою касаційного оскарження зазначеного судового рішення заступник керівника Київської обласної прокуратури вказує неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права, а саме застосування судом апеляційної інстанцій норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного                                         у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі                        № 362/44/17, від 12 вересня 2019 року у справі № 9901/120/19 та постанові Верховного Суду від 06 лютого 2020 року у справі № 916/2828/18, що передбачено пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
 
У червні 2025 року представник ОСОБА_4 - адвокат Крезе О. О. подав відзив на касаційну скаргу, в якому зазначив про необґрунтованість доводів касаційної скарги та відсутність підстав для скасування оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції, яка відповідає вимогам статей 263-265 ЦПК України.
 
Посилається на те, що висновки щодо застосування норм права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, стосуються правовідносин, які не є подібними до правовідносин у справі, що переглядається, а обставини, встановлені судами у цій справі, відрізняються від обставин, встановлених у зазначених заявником справах.
 
Вважає, що апеляційний суд правильно застосував позовну давність до вимог прокурора, оскільки прокурору і Кабінету Міністрів України з 2008 року було відомо про порушення інтересів держави, що також встановлено у справі № 372/4972/14. Крім того, Київська обласна державна адміністрація була обізнана про вилучення земельних ділянок із земель лісового фонду, оскільки була ініціатором таких дій,             а формальне перебування її на даний час у статусі позивача не впливає на обчислення строку позовної давності у цій справі. 
 
У червні 2025 року представник ОСОБА_4 - адвокат Крезе О. О. подав до Верховного Суду клопотання про закриття касаційного провадження на підставі пункту 5 частини першої статті 396 ЦПК України, оскільки правові висновки Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду, які стали підставою для відкриття касаційного провадження у справі, стосуються правовідносин, які не є подібними із цією справою.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
Постановою Верховного Суду від 05 липня 2023 року у справі № 372/4972/14 касаційну скаргу заступника прокурора Київської області в інтересах держави                       в особі Кабінету Міністрів України, Київського обласного управління лісового та мисливського господарства, Державного підприємства «Київське лісове господарство» (далі - ДП «Київське лісове господарство») задоволено частково.
Рішення Обухівського районного суду Київської області від 21 серпня 2017 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 липня 2021 року в частині позовних вимог заступника прокурора Київської області, заявлених в інтересах ДП «Київське лісове господарство», скасовано.
Позов заступника прокурора Київської області в частині позовних вимог заявлених в інтересах держави в особі ДП «Київське лісове господарство», залишено без розгляду.
Рішення Обухівського районного суду Київської області від 21 серпня 2017 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 липня 2021 року в частині позовних вимог заступника прокурора Київської області, заявлених в інтересах Кабінету Міністрів України, Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства, про визнання незаконними та скасування розпорядження Київської обласної державної адміністрації від 12 листопада                    2004 року № 821-824, від 15 листопада 2004 року № 828-831, розпорядження Обухівської районної державної адміністрації від 28 серпня 2008 року № 1365, визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки змінено, шляхом викладення мотивувальної частини в редакції цієї постанови.
Рішення Обухівського районного суду Київської області від 21 серпня 2017 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 липня 2021 року в частині відмови                у задоволенні позову заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України про витребування земельних ділянок, пред`явленого до ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,                           ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 , ОСОБА_16 , скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення.
Позов прокурора Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України про витребування земельних ділянок від Позов заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України про витребування земельних ділянок від ОСОБА_9 , кадастровий номер 3223151000:03:007:0055, ОСОБА_10 , кадастровий номер 3223151000:03:006:0146, ОСОБА_11 , кадастровий номер 3223151000:03:006:0154, ОСОБА_12 , кадастровий номер 3223151000:03:007:0058, ОСОБА_13 , кадастровий номер 3223151000:03:006:0171, ОСОБА_14 , кадастрові номери: 3223151000:03:008:0005, 3223151000:03:008:0011, 3223151000:03:001:0007, 3223151000:03:008:0018, 3223151000:03:008:0009, 3223151000:03:008:0012, 3223151000:03:008:0013, 3223151000:03:008:0014, 3223151000:03:008:0015, 3223151000:03:008:0019, 3223151000:03:008:0020, 3223151000:03:001:0008, 3223151000:03:006:0135, 3223151000:03:006:0134, 3223151000:03:006:0136, 3223151000:03:006:0137, 3223151000:03:006:0138, 3223151000:03:006:0139, 3223151000:03:001:0004, 3223151000:03:001:0005, 3223151000:03:001:0006, 3223151000:03:008:0016, ОСОБА_15 , кадастровий номер 3223151000:03:007:0057, ОСОБА_16 , кадастрові номери: 3223151000:03:008:0006, 3223151000:03:008:0007, 3223151000:03:008:0008, 3223151000:03:008:0009, 3223151000:03:008:0010, задоволено.
Витребувано на користь держави, в особі Кабінету Міністрів України з незаконного володіння: ОСОБА_9 земельну ділянку, кадастровий номер 3223151000:03:007:0055; ОСОБА_10 земельну ділянку, кадастровий номер 3223151000:03:006:0146; ОСОБА_11 земельну ділянку, кадастровий номер 3223151000:03:006:0154; ОСОБА_12 земельну ділянку, кадастровий номер 3223151000:03:007:0058; ОСОБА_13 земельну ділянку, кадастровий номер 3223151000:03:006:0171; ОСОБА_15 земельну ділянку, кадастровий номер 3223151000:03:007:0057; ОСОБА_14 земельні ділянки, кадастрові номери: 3223151000:03:008:0005, 3223151000:03:008:0011, 3223151000:03:001:0007, 3223151000:03:008:0018, 3223151000:03:008:0009, 3223151000:03:008:0012, 3223151000:03:008:0013, 3223151000:03:008:0014, 3223151000:03:008:0015, 3223151000:03:008:0019, 3223151000:03:008:0020, 3223151000:03:001:0008, 3223151000:03:006:0135, 3223151000:03:006:0134, 3223151000:03:006:0136, 3223151000:03:006:0137, 3223151000:03:006:0138, 3223151000:03:006:0139, 3223151000:03:001:0004, 3223151000:03:001:0005, 3223151000:03:001:0006, 3223151000:03:008:0016; ОСОБА_16 земельні ділянки, кадастрові номери: 3223151000:03:008:0006, 3223151000:03:008:0007, 3223151000:03:008:0008, 3223151000:03:008:0009, 3223151000:03:008:0010.
В іншій частині рішення Обухівського районного суду Київської області від 21 серпня 2017 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 липня 2021 року залишено без змін.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат (касаційне провадження                                   № 61-14683св21) (том 1, а. с. 24-47).
 
В ході виконання постанови Верховного Суду від 05 липня 2023 року у справі                         № 372/4972/14 встановлено, що за час перебування справи у провадженні судів різних інстанцій, відповідачами вчинялися дії щодо поділу, об`єднання та відчуження частини наведених земельних ділянок, внаслідок чого утворилися нові земельні ділянки, а також змінилися власники витребуваних земельних ділянок                                 (том 1, а. с. 192-193).
 
Витребувані зазначеною постановою Верховного Суду від 05 липня 2023 року                       у справі № 372/4972/14 від ОСОБА_14 земельні ділянки із кадастровими номерами 3223151000:03:008:0005, 3223151000:03:001:0004, 3223151000:03:008:0016, 3223151000:03:001:0005 відповідно до акту приймання-передачі від 04 серпня 2020 року № 2033, № 2034 передано до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Ленд» (далі - ТОВ «Глобал Ленд»). 
 
У подальшому, на підставі заяви ТОВ «Глобал Ленд» про об`єднання за рахунок вказаних ділянок утворено нову земельну ділянку із кадастровим номером 3223151000:03:008:0030, площею 3,8371 га, яку згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно зареєстровано 08 вересня 2020 року за ТОВ «Глобал Ленд» (том 1, а. с. 112-113).
 
На підставі заяви ТОВ «Глобал Ленд» від 27 січня 2021 року № 5 здійснено поділ земельної ділянки зі кадастровим номером 3223151000:03:008:0030, внаслідок чого утворено земельні ділянки із кадастровими номерами: 3223151000:03:001:0014, площею 1,0553 га, 3223151000:03:008:0040, площею 0,1346 га, 3223151000:03:008:0039, площею 0,13 га, 3223151000:03:008:0038, площею 0,13 га, 3223151000:03:008:0037, площею 0,13 га, 3223151000:03:008:0043, площею 0,127 га, 3223151000:03:008:0044, площею 0,1287 га, 3223151000:03:008:0033, площею 0,13 га, 3223151000:03:008:0034, площею 0,13 га, 3223151000:03:008:0035, площею 0,135 га, 3223151000:03:008:0036, площею 0,1395 га, 3223151000:03:001:0011,                               площею 0,1396 га, 3223151000:03:001:0012, площею 0,135 га, 3223151000:03:001:0013, площею 0,1314 га, 3223151000:03:001:0019, площею                  0,1312 га, 3223151000:03:001:0018, площею 0,13 га, 3223151000:03:001:0017, площею 0,1291 га, 3223151000:03:001:0016, площею 0,1309 га, 3223151000:03:001:0015, площею 0,1362 га, 3223151000:03:001:0020 площею 0,1526 га, 3223151000:03:008:0041, площею 0,1224 га, 3223151000:03:008:0042, площею            0,1286 га (том 1, а. с. 114-115).
 
На підставі договорів купівлі-продажу від 23 жовтня 2021 року ТОВ «Глобал Ленд» відчужило на користь ОСОБА_4 земельні ділянки із кадастровими номерами 3223151000:03:008:0040, площею 0,1346 га, 3223151000:03:008:0039, площею 0,13 га, 3223151000:03:008:0038, площею 0,13 га, 3223151000:03:008:0037, площею 0,13 га, 3223151000:03:008:0043, площею 0,127 га, 3223151000:03:008:0044, площею                   0,1287 га, 3223151000:03:008:0033, площею 0,13 га, 3223151000:03:008:0034, площею 0,13 га, 3223151000:03:008:0035, площею 0,135 га, 3223151000:03:008:0036, площею 0,1395 га, 3223151000:03:008:0041, площею 0,1224 га, 3223151000:03:008:0042, площею 0,1286 га (том 1, а. с. 116-140).
 
На підставі договорів купівлі-продажу від 26 жовтня 2021 року та 23 грудня                    2021 року ОСОБА_4 відчужила на користь ОСОБА_1 вищевказані земельні ділянки (том 1, а. с. 141-151).
 
На підставі заяви ТОВ «Глобал Ленд» від 13 вересня 2023 року № 1602 про об`єднання земельних ділянок за рахунок земельних ділянок із кадастровими номерами 3223151000:03:001:0011, площею 0,1396 га, 3223151000:03:001:0012, площею 0,135 га, 3223151000:03:001:0013, площею 0,1314 га, 3223151000:03:001:0014, площею 1,0553 га, 3223151000:03:001:0019, площею 0,1312 га, 3223151000:03:001:0018, площею 0,13 га, 3223151000:03:001:0017, площею 0,1291 га, 3223151000:03:001:0016, площею 0,1309 га, 3223151000:03:001:0015,                      площею 0,1362 га, 3223151000:03:001:0020, площею 0,1526, утворено нову земельну ділянку із кадастровим номером 3223151000:03:001:0002, площею 2,2713 га, яку на підставі договору купівлі-продажу від 10 жовтня 2023 року № 1761 було відчужено на користь ОСОБА_4 , яка є її власником на цей час (том 1, а. с. 157-162).
 
Відповідно до постанови Верховного Суду від 05 липня 2023 року у справі                                  № 372/4972/14 від ОСОБА_14 земельні ділянки із кадастровими номерами 3223151000:03:001:0006, 3223151000:03:001:0007, 3223151000:03:008:0008, 3223151000:03:008:0011, 3223151000:03:008:0012, 3223151000:03:008:0013, 3223151000:03:008:0014, 3223151000:03:008:0015, 3223151000:03:008:0019, 3223151000:03:008:0020 відповідно до акту приймання-передачі від 04 серпня                    2020 року передано до статутного фонду ТОВ «Глобал Ленд» (том 1, а. с. 107-108).
 
На підставі заяви про об`єднання утворено нову земельну ділянку із кадастровим номером 3223151000:03:008:0031, площею 9,3528 га (том 1, а. с. 164-165).
 
На підставі заяви ТОВ «Глобал Ленд» від 27 січня 2021 року здійснено поділ земельної ділянки із кадастровим номером 3223151000:03:008:0031, внаслідок чого утворилися земельні ділянки із кадастровими номерами: 3223151000:03:008:0056, площею 1,8441 га, 3223151000:03:001:0021, площею 0,15 га, 3223151000:03:001:0022, площею 0,15 га, 3223151000:03:001:0023, площею 0,15 га, 3223151000:03:001:0024, площею 0,15 га, 3223151000:03:001:0025, площею 0,15 га, 3223151000:03:001:0026, площею 0,15 га, 3223151000:03:001:0027, площею 0,15 га, 3223151000:03:001:0028, площею 0,15 га, 3223151000:03:001:0029, площею 0,15 га, 3223151000:03:001:0030, площею 0,15 га, 3223151000:03:001:0031, площею 0,15 га, 3223151000:03:001:0032, площею 0,15 га, 3223151000:03:001:0033, площею 0,15 га, 3223151000:03:001:0034, площею 0,15 га, 3223151000:03:001:0035, площею 0,15 га, 3223151000:03:001:0036, площею 0,2263 га, 3223151000:03:008:0057, площею 0,157 га, 3223151000:03:008:0058, площею 0,15 га, 3223151000:03:008:0059, площею 0,15 га, 3223151000:03:008:0060, площею 0,15 га, 3223151000:03:008:0061, площею 0,15 га, 3223151000:03:008:0062, площею 0,15 га, 3223151000:03:008:0063, площею 0,15 га, 3223151000:03:008:0064, площею 0,15 га, 3223151000:03:008:0065, площею 0,15 га, 3223151000:03:008:0066, площею 0,15 га, 3223151000:03:008:0067, площею 0,15 га, 3223151000:03:008:0068, площею 0,15 га, 3223151000:03:008:0069, площею 0,15 га, 3223151000:03:008:0070 ,площею 0,15 га, 3223151000:03:008:0071, площею 0,1701 га, 3223151000:03:008:0072, площею 0,974 га, 3223151000:03:008:0073, площею 0,1107 га, 3223151000:03:008:0074, площею 0,1444 га, 3223151000:03:008:0075, площею 0,1463 га, 3223151000:03:008:0076, площею 0,1402 га, 3223151000:03:008:0077, площею 0,15 га, 3223151000:03:008:0078, площею 0,15 га, 3223151000:03:008:0045, площею 0,15 га, 3223151000:03:008:0046, площею 0,15 га, 3223151000:03:008:0047, площею 0,15 га, 3223151000:03:008:0048, площею 0,15 га, 3223151000:03:008:0049, площею 0,15 га, 3223151000:03:008:0050, площею 0,15 га, 3223151000:03:008:0051, площею 0,15 га, 3223151000:03:008:0052, площею 0,1581 га, 3223151000:03:008:0053, площею 0,15 га, 3223151000:03:008:0054, площею 0,15 га, 3223151000:03:008:0055, площею 0,3081 га.
 
На підставі заяви ТОВ «Глобал Ленд» від 13 вересня 2023 року № 1602 про об`єднання земельних ділянок за рахунок земельних ділянок із кадастровими номерами 3223151000:03:008:0056, площею 1,8441 га, 3223151000:03:001:0021, площею 0,15 га, 3223151000:03:001:0022, площею 0,15 га, 3223151000:03:001:0023, площею 0,15 га, 3223151000:03:001:0024, площею 0,15 га, 3223151000:03:001:0025, площею 0,15 га, 3223151000:03:001:0026, площею 0,15 га, 3223151000:03:001:0027, площею 0,15 га, 3223151000:03:001:0028, площею 0,15 га, 3223151000:03:001:0029, площею 0,15 га, 3223151000:03:001:0030, площею 0,15 га, 3223151000:03:001:0031, площею 0,15 га, 3223151000:03:001:0032, площею 0,15 га, 3223151000:03:001:0033, площею 0,15 га, 3223151000:03:001:0034, площею 0,15 га, 3223151000:03:001:0035, площею 0,15 га, 3223151000:03:001:0036, площею 0,2263 га, 3223151000:03:008:0057, площею 0,157 га, 3223151000:03:008:0058, площею 0,15 га, 3223151000:03:008:0059, площею 0,15 га, 3223151000:03:008:0060, площею 0,15 га, 3223151000:03:008:0061, площею 0,15 га, 3223151000:03:008:0062, площею 0,15 га, 3223151000:03:008:0063, площею 0,15 га, 3223151000:03:008:0064, площею 0,15 га, 3223151000:03:008:0065, площею 0,15 га, 3223151000:03:008:0066, площею 0,15 га, 3223151000:03:008:0067, площею 0,15 га, 3223151000:03:008:0068, площею 0,15 га, 3223151000:03:008:0069, площею 0,15 га, 3223151000:03:008:0070, площею 0,15 га, 3223151000:03:008:0071, площею 0,1701 га, 3223151000:03:008:0072, площею 0,974 га, 3223151000:03:008:0073, площею 0,1107 га, 3223151000:03:008:0078, площею 0,15 га, 3223151000:03:008:0045, площею 0,15 га, 3223151000:03:008:0046, площею 0,15 га, 3223151000:03:008:0055, площею 0,3081 га, утворено нову земельну ділянку із кадастровим номером 3223151000:03:008:0029, площею 7,5637 га, яку на підставі договору купівлі-продажу від 10 жовтня 2023 року № 1761 відчужено на користь ОСОБА_4 , яка є її власником на цей час (том 1, а. с. 157-162).
 
На підставі заяви ТОВ «Глобал Ленд» від 13 вересня 2023 року № 1603 про об`єднання земельних ділянок за рахунок земельних ділянок із кадастровими номерами 3223151000:03:008:0074, площею 0,1444 га, 3223151000:03:008:0075, площею 0,1463 га, 3223151000:03:008:0076, площею 0,1402 га, 3223151000:03:008:0077, площею 0,15 га, 3223151000:03:008:0047, площею 0,15 га, 3223151000:03:008:0048, площею 0,15 га, 3223151000:03:008:0049, площею 0,15 га, 3223151000:03:008:0050, площею 0,15 га, 3223151000:03:008:0051, площею 0,15 га, 3223151000:03:008:0052, площею 0,1581 га, 3223151000:03:008:0053, площею 0,15 га, 3223151000:03:008:0054, площею 0,15 га, утворено нову земельну ділянку із кадастровим номером 3223151000:03:008:0002, площею 1,789 га, яку на підставі договору купівлі-продажу від 11 жовтня 2023 року № 1769 відчужено на користь ОСОБА_2 , яка є її власником на цей час.
 
Витребувані постановою Верховного Суду від 05 липня 2023 року у справі                                   № 372/4972/14 від ОСОБА_16 земельні ділянки із кадастровими номерами 3223151000:03:008:0008, 3223151000:03:008:0009, 3223151000:03:008:0010 на підставі договору купівлі-продажу від 12 березня 2021 року відчужено останнім на користь ОСОБА_3 та у подальшому на підставі заяви про об`єднання                             від 12 березня 2021 року було утворено нову земельну ділянку із кадастровим номером 3223151000:03:008:0032, площею 2,8059 га, власником якої на даний час                                       є ОСОБА_3 (том 1, а. с. 167-170; 171).
 
У подальшому витребувану від ОСОБА_16 вищевказаним судовим рішенням земельну ділянку із кадастровим номером, 3223151000:03:008:0006 площею 0,9353 га на підставі договору купівлі-продажу від 06 жовтня 2016 року останнім було відчужено на користь ОСОБА_6 , якою в подальшому на підставі договору купівлі-продажу від 17 травня 2021 року зазначену земельну ділянку відчужено на користь ОСОБА_19 , який є її власником на цей час                 (том 1, а. с. 172-175).
 
Також витребувану вищевказаним судовим рішенням Верховного Суду від ОСОБА_16 земельну ділянку із кадастровим номером 3223151000:03:008:0007, площею 0,9353 га, останнім на підставі договору купівлі-продажу від 06 жовтня 2016 року відчужено на користь ОСОБА_6 , яка є її власником на цей час (том 1, а. с. 176-179).
 
Витребувані від ОСОБА_14 земельні ділянки із кадастровими номерами 3223151000:03:006:0135, 3223151000:03:006:0134, 3223151000:03:006:0137, 3223151000:03:006:0138 на підставі договорів купівлі-продажу від 03 грудня                       2021 року відчужено на користь ОСОБА_7 , який є їх власником на цей час (том 1, а. с. 180-186).
 
Витребувані від ОСОБА_14 земельні ділянки із кадастровими номерами 3223151000:03:006:0136, 3223151000:03:006:0139 на підставі заяви ОСОБА_14 про об`єднання від 19 листопада 2021 року було об`єднано в земельну ділянку із кадастровим номером 3223151000:03:006:0405, яку на підставі договору                       купівлі-продажу від 26 вересня 2022 року відчужено на користь ОСОБА_8 , який є її власником на цей час (том 1, а. с. 187; 188-191).
 
2.    Мотивувальна частина 
 
Позиція Верховного Суду
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій                   статті 389 ЦПК України.
 
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках, зокрема, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
 
Касаційна скарга заступника керівника Київської обласної прокуратури підлягає частковому задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Відповідно до вимог частин першої та другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Згідно із частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи                                    з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним                           і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Зазначеним вимогам закону постанова суду апеляційної інстанції не відповідає.
 
Частиною першою статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
 
У частині першій статті 4 ЦПК України зазначено, що кожна особа має право                          у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
 
Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити                         у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
 
Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
 
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу                    (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).
 
У справі, яка переглядається Верховним Судом, прокурор в інтересах держави звернувся до суду з позовом до відповідачів, зокрема,  ОСОБА_3 ,                  ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,                             ОСОБА_2 , в якому просив суд витребувати у відповідачів на користьдержави в особі Київської обласної державної адміністрації спірні земельні ділянки лісогосподарського призначення, що утворилася внаслідок поділу, об`єднання та відчуження земельних ділянок, які вибули із власності держави всупереч вимог статей 19, 55, 56, 84 ЗК України, що встановлено постановою Верховного Суду                  від 05 липня 2023 року у справі № 372/4972/14.
 
У справі № 372/4972/14 судами попередніх інстанцій було встановлено, що прокурор звернувся в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України зі спливом позовної давності, оскільки позивач був обізнаний про факт незаконного вибуття із державної власності земель лісового фонду ще з 2008 року.
 
Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила                    (частини перша, п`ята статті 261 ЦК України).
 
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки                                     (стаття 257 ЦК України).
 
Порівняльний аналіз термінів, застосованих у статті 261 ЦК України, «довідався» та «міг довідатися», дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав. Позивачу повинен довести не тільки факт незнання про порушене право, а також спростувати вказану презумпцію, тобто довести наявність об`єктивних обставин, які перешкоджали дізнатись про порушене право.
 
Згідно із частинами третьою, четвертою статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною               у спорі, є підставою для відмови в позові.
 
Практика Верховного Суду щодо застосування позовної давності є усталеною                 (див.: постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 359/2421/15-ц, провадження № 14-168цс18, від 30 травня 2018 року у справі                    № 359/2012/15-ц, провадження № 14-101цс18, на які посилається прокурор та інші).
 
Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів (статті 15, 16, 20 ЦК України), за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Аналіз                                статті 261 ЦК України дає підстави для висновку, що початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі                № 907/50/16 (провадження № 12-122гс18)).
 
Якщо у передбачених законом випадках у разі порушення або загрози порушення інтересів держави з позовом до суду звертається прокурор від імені органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, позовну давність необхідно обчислювати з дня, коли про порушення права або про особу, яка його порушила, довідався або міг довідатися орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
 
Подібні правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справах № 369/6892/15-ц та № 469/1203/15-ц.
 
У постанові від 20 червня 2018 року у справі № 697/2751/14-ц Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що для вирішення питання про дотримання строку звернення до суду за захистом прав, суду необхідно встановити, коли прокурор дізнався чи міг дізнатися про порушення інтересів держави.
 
Позовна давність починає обчислюватися з дня, коли про порушення права або про особу, яка його порушила, довідався або міг довідатися прокурор, зокрема прокурор, який звертається до суду у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, довідався чи мав об`єктивну можливість довідатися (під час кримінального провадження, прокурорської перевірки тощо) про порушення або загрозу порушення таких інтересів чи про особу, яка їх порушила або може порушити, раніше, ніж орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 362/44/17 (провадження № 14-183цс18)).
 
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
 
Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог про витребування земельних ділянок із чужого незаконного володіння, пред`явлених прокурором до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_2 , суд апеляційної інстанції виходив із того, що початок перебігу строку позовної давності у цій справі слід обчислювати з моменту, коли держава в особі Кабінету Міністрів України та прокурор довідалися або могли довідатися про порушення її права або про особу, яка його порушила, зокрема,                          з 2008 року. Судовими рішеннями у справі № 372/4972/14 встановлено, що прокурор був обізнаний про факт незаконного вибуття із державної власності земель лісового фонду ще з 2008 року.
 
Колегія суддів вважає, що суд апеляційної інстанції, вирішуючи питання про застосування позовної давності, не перевірив поважність причин пропуску прокурором позовної давності у цій справі, що передбачено частиною п`ятою                статті 267 ЦК України.
 
Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (частина п`ята статті 267 ЦК України).
 
Без з`ясування причин пропуску строку правильно вирішити спір неможливо.
 
У касаційній скарзі прокурор посилався на те, що строк позовної давності ним не пропущено, оскільки вказаний позов пред`явлено в інтересах Київської обласної державної адміністрації, яка не була учасником спірних правовідносин, розпоряджень про передачу у приватну власність не приймала, учасником справи № 372/4972/14 не була та довідалася про порушене право з листа Київської обласної прокуратури від 25 вересня 2023 року із зазначенням встановлених порушень вимог чинного законодавства.
 
При цьому Верховний Суд позбавлений процесуальної можливості досліджувати обставини пропуску позивачем позовної давності, якщо вони не були встановлені          й досліджені апеляційним судом, оскільки це правове питання знаходиться                               у компетенції попередніх судових інстанцій, що узгоджується зі статтею 400 ЦПК України (див.: пункти 119-125 постанови Великої Палати Верховного Суду                                  від 29 червня 2021 року у справі № 904/3405/19 (провадження № 12-50гс20)                          та висновки Верховного Суду у постанові від 23 січня 2020 року у справі                                 № 916/2128/18).
 
За таких обставин, постанова суду апеляційної інстанції в оскаржуваній частині не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості. Зазначені вище порушення призвели до передчасних висновків апеляційного суду, що в силу положень статті 411 ЦПК України є підставою для їх скасування                                      з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанцій.
 
Згідно із частиною четвертою статті 411 ЦПК України справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
 
Так як суд касаційної інстанції позбавлений процесуальної можливості під час розгляду справи в касаційному порядку встановлювати нові обставини або вважати доведеними обставини, що не були встановлені судами попередніх інстанцій, збирати та надавати правову оцінку новим доказам у справі, то усунути вказані недоліки розгляду справи на стадії касаційного перегляду неможливо, тому, оскільки порушення норм процесуального права допущені під час перегляду справи в апеляційному порядку, справу в необхідно передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Під час нового розгляду суду належить врахувати викладене, розглянути справу                      з додержанням вимог процесуального права, дослідити та належно оцінити подані сторонами докази, з наведенням відповідних обґрунтувань, дати правову оцінку доводам і запереченням сторін та ухвалити законне і справедливе судове рішення відповідно до встановлених обставин і вимог закону.
 
Щодо судових витрат
 
Згідно із частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
 
Тлумачення наведеної норми процесуального права свідчить про те, що судовий збір за наведених умов стягується лише при ухваленні рішення по суті спору. В усіх інших випадках, зокрема, при вирішенні процесуального питання як у цій справі, судові витрати розподіляються за правилами статті 141 ЦПК України при вирішенні спору по суті.
 
Оскільки касаційний суд дійшов висновку про передачу справи на розгляд суду апеляційної інстанції, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених                       у суді апеляційної інстанції, а також у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції немає.
 
Керуючись статтями 400, 402, 409, 411, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури задовольнити частково.
 
Постанову Київського апеляційного суду від 26 лютого 2025 року в частині позовних вимог заступника керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави               в особі Київської обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про витребування земельних ділянок із чужого незаконного володіння скасувати, справу в цій частині передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття,  є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий   Судді:	Д. Д. Луспеник   І. Ю. Гулейков   Б. І. Гулько   Г. В. Коломієць   Р. А. Лідовець