ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7095/25 Справа № 204/5306/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Книш А. В. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2025 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді Єлізаренко І.А.
суддів Макарова М.О., Свистунової О.В.
за участю секретаря Паромової О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства “Теплоенерго” Дніпровської міської ради на ухвалу Чечелівського районного суду міста Дніпра від 21 травня 2025 року про відмову у відкритті провадження у справі за позовом Комунального підприємства “Теплоенерго” Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2025 року  КП “Теплоенерго” Дніпровської міської ради звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування вимог заяви  КП “Теплоенерго” Дніпровської міської ради посилалося на те, що КП “Теплоенерго” Дніпровської міської ради впродовж періоду з листопада 2022 року по березень 2025 року включно надавало послуги з постачання теплової енергії фізичній особі-підприємцю  ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач припинила діяльність як підприємець, але продовжила споживання теплової енергії за вказаною адресою. У зв`язку із неналежним виконанням обов`язків із оплати отриманих послуг споживач має заборгованість у розмірі 110 310 грн. 90 коп,., яка складається із: основний борг — 89 369 грн. 43 коп., 3% річних — 3 707 грн. 45 коп., інфляційні втрати — 12 717 грн. 14 коп., пеня — 4 516 грн. 88 коп. На підставі викладеного КП “Теплоенерго” Дніпровської міської ради просило суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 110 310 грн. 90 коп,., яка складається із: основний борг — 89 369 грн. 43 коп., 3% річних — 3 707 грн. 45 коп., інфляційні втрати — 12 717 грн. 14 коп., пеня — 4 516 грн. 88 коп. 
       Ухвалою Чечелівського районного суду міста Дніпра від 21 травня 2025 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом КП “Теплоенерго” Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В апеляційній скарзі КП “Теплоенерго” Дніпровської міської ради просить ухвалу суду від 21 травня 2025 року про відмову у відкритті провадження у справі скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм процесуального права.
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 
Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Оскарженою ухвалою Чечелівського районного суду міста Дніпра від 21 травня 2025 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом КП “Теплоенерго” Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, на підставі п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України. 
Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції в оскарженій ухвалі посилався на те, що позов не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та повинен розглядатися в порядку господарського судочинства. 
       Однак погодитися з такими висновками неможливо, виходячи з наступних підстав.
       Згідно з пунктом 1 частини першої статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
У статті 2 ЦПК України вказано, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
       Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
       Згідно статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
       Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Частиною першою статті 19 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
       Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Отже, в порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, в яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.
       Згідно з пунктом 1 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.
       Критеріями належності справи до господарського судочинства за загальними правилами є одночасно суб`єктний склад учасників спору та характер спірних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.
       Ознаками господарського спору є, зокрема: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих
Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.
       Звернувшись до суду із вказаним позовом КП “Теплоенерго” Дніпровської міської ради просило суд стягнути з відповідача заборгованість за період з листопада 2022 року по березень 2025 року у розмірі 110 310 грн. 90 коп,., яка складається із: основний борг — 89 369 грн. 43 коп., 3% річних — 3 707 грн. 45 коп., інфляційні втрати — 12 717 грн. 14 коп., пеня — 4 516 грн. 88 коп. 
       04 жовтня 2012 року між КП “Теплоенерго” Дніпровської міської ради  та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 укладено Договір №878 про постачання теплової енергії, відповідно до умов якого теплопостачальне підприємство взяло на себе зобов`язання виробляти та постачати споживачу теплову енергію за адресою: АДРЕСА_1 , а споживач зобов`язався одержати теплову енергію та сплатити теплопостачальному підприємству її вартість за встановленими тарифами (цінами) в терміни та на умовах, передбачених цим договором (а.с.16-19).
       Відповідно до копії технічного паспорта, долученого позивачем до позовної заяви, вказане приміщення №31 за адресою: АДРЕСА_2 , є нежитловим приміщенням (а.с.22, 23).
       Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_1 з 08 серпня 2012 року була зареєстрована як фізична особа-підприємець та 16 квітня 2019 року внесено запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності ОСОБА_1 (а.с.20).
Суд першої інстанції на вказане належної уваги не звернув, не встановив належним чином характер спірних правовідносин та дійшов передчасного висновку про відмову у відкритті провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, пославшись на те, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
       За таких обставин, враховуючи викладене апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу Чечелівського районного суду міста Дніпра  від 21 травня 2025 року про відмову у відкритті провадження у справ скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Комунального підприємства “Теплоенерго” Дніпровської міської ради - задовольнити.
Ухвалу Чечелівського районного суду міста Дніпра  від 21 травня 2025 року про відмову у відкритті провадження у справі за позовом Комунального підприємства “Теплоенерго” Дніпровської міської ради до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості – скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Вступна та резолютивна частини постанови
проголошена у судовому засіданні 19 серпня 2025 року.

Повний текст постанови складено 21 серпня 2025 року.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді  М.О.Макаров

О.В.Свистунова