П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
 
16 липня 2025 року                                                                                     м. Київ
 
Справа № 758/12451/21
Провадження № 22-ц/824/9424/2025
 
Резолютивна частина постанови оголошена 16 липня 2025 року
            Повний текст постанови складено 17 липня 2025 року
 
Київський апеляційний  суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
                        судді-доповідача  Стрижеуса А.М., 
                        суддів: Поливач Л.Д., Євграфової Є.П.
                        секретаря: Желепи В.В.
 
сторони: позивач                               ОСОБА_1 
відповідачі                        Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз»
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою   ОСОБА_1 , подану адвокатом Веніаміновою Антоніною Павлівною на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12 лютого 2025 року, ухваленого у складі судді Кравченко Л.М.,-  
 
В С Т А Н О В И В:
 
У вересні 2021 року  ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз», в якому просить зобов`язати відповідача відновити постачання природного газу до домоволодіння (житлового будинку) за адресою: АДРЕСА_1 , за рахунок коштів відповідача, з якого стягнути моральну шкоду у розмірі 20 000 грн.
Позов обґрунтовано тим, що  у середині березня 2021 року на території домоволодіння за вказаною адресою працівники відповідача під час проведення планового профілактичного обслуговування систем газопостачання на території домоволодіння позивача виявили порушення позивачем безпеки систем газопостачання, що створює загрозу виникнення аварійної ситуації, та від`єднали відвід газопроводу позивача від діючого газопроводу з встановленням інвентарної заглушки. 
Позивачу надано копію Акту про припинення газопостачання від 02 березня 2021 року, у якому зазначено причину відключення від газопостачання - порушення споживачем правил безпеки газопостачання, що створює загрозу виникнення аварійної ситуації.
Внаслідок умисних дій вказаних працівників відповідач припинив з 02 березня 2021 року постачання газу позивачу та не відновив його на момент подачі цього позову, чим порушив умови договору про надання послуг з газопостачання, укладеного між позивачем та відповідачем та Правила постачання природного газу, затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2496.
Позивач вважає, що посилання відповідача в Акті про наявність витоку газу на крані перед регулятором на можливість виникнення аварійної ситуації не відповідає дійсності, оскільки вимір концентрації газу, необхідного та достатнього для негайного відключення позивача від системи газопостачання, представниками оператора газорозподільної системи не проводився. 
В Акті про відключення об`єкта не зазначені критичні норми витоку газу або інші аварійні обставини, що дають підстави відповідачу позбавити позивача права споживання газу для задоволення власних побутових потреб. Крім того, акт складався за відсутності Споживача, хоча вказано, що така від підпису відмовилась.
Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27 грудня 2023 року відкрито провадження у справі, визначено, що розгляд справи буде проводитись за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.
Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12 лютого 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» про зобов`язання вчинити дії відмовлено.
Відмовляючи в задоволені позову суд першої інстанції виходив з того, що відключення Споживача від газопостачання відбулося на підставі Акту про припинення, яким в присутності Споживача встановлено наявність витоку газу на об`єкті (обладнанні) житлового будинку. При цьому, Акт є чинним, оскільки у встановленому порядку позивачем не оспорювався.
 Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_1 - адвокат Веніамінова А.П. подалаапеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим, ухваленим при неправильній оцінці доказів, наявних у матеріалах справи і як наслідок неправильних висновків суду, що в сукупності призвело до неправильного застосування норм матеріального права при порушенні норм процесуального права.
В обґрунтування апеляційної скарзі зазначено, що судом безпідставно було встановлено наявність факту витоку газу, який не підтверджено відповідачем АТ «ОГС «Київоблгаз» професійним оператором ГРМ до 31 серпня 2023 року.
Зазначає, що судом безпідставно було встановлено факт присутності Споживача при складанні Акту №495295 та відмову споживача від підписання Акту.
Зауважує, що суд першої інстанції безпідставно не врахував практику Верховного Суду у постановах Верховного суду від 10 жовтня 2019 року у справі №362/2385/18, від 27 січня 2020 року у справі № 466/8067/14-ц.
Процесуальним правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу інші учасники справи не скористались.
 
В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Веніамінова А.П. підтримала доводи апеляційної скарги.
 
Від представника АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» адвоката Христич О.В. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи в зв`язку з її неможливістю з`явитися в судове засідання.
 
Колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача, оскільки відповідач, будучи юридичною особою, будучи завчасно повідомлений про день та час розгляд справи 05 червня 2025 року (т. 2 а.с.136) тобто більш ніж за місяць до  дня розгляду справи, не був позбавлений можливості забезпечити явку іншого представника для розгляду справи, з метою дотримання судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою ст.121 ЦПК України та ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
 
Частинами першою-третьою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
 
            Судом встановлено, що позивач з 27 червня 2008 року є власником домоволодіння                  АДРЕСА_1 .
Згідно довідки про реєстрацію місця проживання № 66835315 від 03 серпня 2021 року, зареєстрованим місцем проживання позивачки з 05 липня 2012 року є АДРЕСА_2 .
20 травня 2008 року між позивачем та ВАТ «Київоблгаз» укладено Договір № 66283-1 про надання послуг з газопостачання, за умовами якого газопостачальник зобов`язується безперервно постачати природний газ або скраплений газ для побутового споживання, газотранспортна організація зобов`язується забезпечити технічне обслуговування газопроводів, газових приладів та пристроїв споживача, дворових газопроводів приватних будинків; споживач зобов`язується оплачувати надані послуги з газопостачання за встановленими згідно з законодавством цінами в терміни, передбачені цим договором.
Як вбачається з Акту про відключення об`єкту (газових приладів) від 02 березня 2021 року, складеного представниками Васильківського відділення АТ «Київоблгаз», в присутності споживача ОСОБА_1 , зафіксовано в буд. АДРЕСА_1 , виток газу на крані. Припинено газопостачання через порушення споживачем Правил безпеки систем газопостачання, що створює загрозу виникнення аварійної ситуації, вид відлючення - на відключаючому пристрою на газопроводі - вводі. Встановлену пломбу № 00484509.
При цьому, відповідно до акту, ОСОБА_1 від підпису та отримання примірнику акту відмовилась. Суд звертає увагу, що позивач не довела належними доказами обставин, щоб підтвердили її відсутність на території домоволодіння АДРЕСА_1 під час складання працівниками відповідача акту.
Листами АТ «Київоблгаз» за вих. № 810-Лв-8427-0721 від 02 липня 2021 року, № 810-Лв-10959-0821 від 19 серпня 2021 року, № 81001-Си-11550-0821 від 31 серпня 2021 року, наданими на звернення ОСОБА_1 та адвокатські запити її предстаника, повідомляло Споживача про те, що газопостачання за адресою: АДРЕСА_1 , було припинено з причини порушення Правил безпеки систем газопостачання - витоку газу на крані перед регулятором та для уникнення аварійної ситуації. Запропоновано Спроживачу письмово звернутися до оператора ГРМ про відновлення газопостачання, після усунення порушень і відшшкодування оператору ГРМ витрат на припинення та відновлення газопостачання.
Акт про відключення об`єкту (газових приладів) від 02 березня 2021 року, складеного представниками Васильківського відділення АТ «Київоблгаз», в присутності споживача ОСОБА_1 , зафіксовано в буд. АДРЕСА_1 , виток газу на крані. Припинено газопостачання через порушення споживачем Правил безпеки систем газопостачання, що створює загрозу виникнення аварійної ситуації, вид відлючення - на відключаючому пристрою на газопроводі - вводі. Встановлену пломбу № 00484509 є чинним , у встановленому порядку позивачем не оспорювався.
 
У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення відповідає.
Рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.
Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.
Згідно з п. 1 глави 7 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2494, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за № 1379/27824, Оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням Правил безпеки системи газопостачаннята нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у таких випадках: 
1) несвоєчасна та/або неповна оплата послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу;  
2) отримання від Оператора ГТС повідомлення про припинення розподілу природного газу споживачу у випадках відсутності споживача в Реєстрі споживачів будь-якого постачальника у відповідному розрахунковому періоді; відсутності підтвердженої номінації у діючого постачальника на обсяги транспортування природного газу для потреб споживача; 
3) подання споживачем або його постачальником (який уклав з Оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам) письмової заяви про припинення газопостачання;  
4) відмова споживача від встановлення лічильника газу, що здійснюється за ініціативи та за кошти Оператора ГРМ, з урахуванням Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу»; 
5) розірвання договору розподілу природного газу; 
6) несанкціонований відбір природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ; 
7) несанкціоноване відновлення газоспоживання; 
8) визнання в установленому порядку аварійним станом газорозподільної системи та/або ліквідація наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновлювальних робіт; 
9) наявність заборгованості за несанкціонований відбір природного газу з ГРМ; 
10) необґрунтована відмова від підписання акта наданих послуг та/або акта приймання-передачі природного газу (норма застосовується по об`єкту споживача, що не є побутовим); 
11) відмова представникам Оператора ГРМ в доступі на об`єкти або земельну ділянку Споживача, де розташована газорозподільна система та/або газове обладнання, та/або комерційний вузол обліку газу, для здійснення контролю відповідності встановленого газоспоживаючого обладнання проектній документації, обстеження газових мереж до ВОГ та/або газоспоживаючого обладнання; 
12) в інших випадках, передбачених законодавством.
За змістом п.п. 4, 5 глави 7 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем пломбування та розпломбування газового обладнання на об`єктах споживачів, що пов`язані з припиненням/обмеженням або відновленням газопостачання (розподілу природного газу), виконуються Оператором ГРМ відповідно до вимог розділу X цього Кодексу.  При припиненні (відновленні) розподілу природного газу на об`єкт споживача складається акт у двох примірниках, один з яких залишається у споживача. При складанні акта про припинення розподілу природного газу Оператор ГРМ зазначає в ньому про наслідки несанкціонованого відновлення газоспоживання, передбачені цим Кодексом, а також обов`язково фіксує фактичні показання лічильника газу на дату припинення газопостачання (розподілу природного газу), за винятком випадків відмови в доступі до об`єкта споживача, де розташований лічильник газу (ЗВТ).  Припинення (обмеження) газопостачання (розподілу природного газу) споживачу здійснюється, зокрема, шляхом перекриття запірних пристроїв або встановлення інвентарної заглушки та їх опломбування.
Правила безпеки систем газопостачання, затверджені наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України 15.05.2015 року № 285, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 08.06.2015 року за № 674/27119, поширюються на всіх суб`єктів господарювання незалежно від форм власності та організаційно-правової форми, діяльність яких пов`язана з будівництвом, ремонтом, розширенням, реконструкцією, технічним переоснащенням, експлуатацією систем газопостачання, а також роздрібною торгівлею зрідженим вуглеводним газом у балонах.
Згідно з п. 1.2 Правил № 285 ці правила встановлюють вимоги безпеки до систем газопостачання для забезпечення споживачів природним газом з надлишковим тиском не більше 1,2 МПа, а також зрідженим вуглеводневим газом з надлишковим тиском не більше 1,6 МПа, а саме: розподільні зовнішні газопроводи, що забезпечують подачу природного газу від газорозподільних станцій до газорегуляторних пунктів міських і сільських поселень, територій дачних та садових поселень, газопроводи-вводи, газопроводи до підприємств, теплових електростанцій, котелень; газопроводи та газове обладнання промислових і сільськогосподарських підприємств, теплових електростанцій, котелень, підприємств комунального і побутового обслуговування населення, житлових і громадських будинків; газорегуляторні пункти, газорегуляторні пункти блокові, шафові газорегуляторні пункти, газорегуляторні установки, комбіновані будинкові регулятори тиску, установки для отримання газоповітряних сумішей; газонаповнювальні станції і газонаповнювальні пункти зрідженого вуглеводневого газу, проміжні склади балонів, стаціонарні автомобільні газозаправні станції і пункти, резервуарні установки, групові газобалонні установки та індивідуальні газобалонні установки, випарні та змішувальні установки.
Згідно з п. 8.1 глави VІІI «Вимоги до організації роботи аварійно-диспетчерських служб» Правил № 285 контроль і оперативно-диспетчерське керівництво планово-профілактичними та аварійно-відновлювальними роботами на об`єктах Єдиної газотранспортної системи України з урахуванням вимог охорони праці здійснюються газорозподільними підприємствами відповідно до вимог чинного законодавства України.  Локалізація і ліквідація аварійних ситуацій здійснюються аварійно-диспетчерською службою (аварійна газова служба) «104» (далі - АДС), її філіями і постами, що працюють цілодобово і без вихідних.
Пунктом 8.11 глави VІІI Правил № 285 встановлено, що при виявленні газу з концентрацією понад 1 % - для природного газу, або 0,4 % - для ЗВГ в підвалах, тунелях, колекторах, під`їздах, приміщеннях перших поверхів будинків повинні вживатись заходи для негайного відключення газопроводів від системи газопостачання і евакуації людей з небезпечної зони.
Разом з тим, Правила № 285 містять главу V «Вимоги безпечної експлуатації систем газопостачання (природний газ)».
Згідно з п. 5.1 розділу 5 «Вимоги безпечної експлуатації внутрішніх газопроводів і газового обладнання житлових і громадських будинків» глави V Правил № 285 вимоги цього розділу розповсюджуються на газопроводи і газове обладнання, яке розміщене після відключаючого пристрою на вводі по ходу газу, в житлових і громадських будинках, комплексах і спорудах відповідно до ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення», ДБН В.2.2-9-2009 «Громадські будинки та споруди. Основні положення» та ДБН В.3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт»
Пунктом 5.7 розділу 5 глави V Правил № 285 встановлено, що підлягає відключенню від системи газопостачання обладнання житлових і громадських будинків із встановленням заглушки за умови, зокрема, наявності витоків газу.
Згідно з п. 8.1 глави VІІI «Вимоги до організації роботи аварійно-диспетчерських служб» Правил № 285 контроль і оперативно-диспетчерське керівництво планово-профілактичними та аварійно-відновлювальними роботами на об`єктах Єдиної газотранспортної системи України з урахуванням вимог охорони праці здійснюються газорозподільними підприємствами відповідно до вимог чинного законодавства України. Локалізація і ліквідація аварійних ситуацій здійснюються аварійно-диспетчерською службою (аварійна газова служба) «104» (далі - АДС), її філіями і постами, що працюють цілодобово і без вихідних.
Пунктом 8.11 глави VІІI Правил № 285 встановлено, що при виявленні газу з концентрацією понад 1 % - для природного газу, або 0,4 % - для ЗВГ в підвалах, тунелях, колекторах, під`їздах, приміщеннях перших поверхів будинків повинні вживатись заходи для негайного відключення газопроводів від системи газопостачання і евакуації людей з небезпечної зони.
Відповідно до листа АТ «Київоблгаз» за вих. № 810-Лв-8427-0721 від 02 липня 2021 року, № 810-Лв-10959-0821 від 19 серпня 2021 року, № 81001-Си-11550-0821 від 31 серпня 2021 року, наданими на звернення ОСОБА_1 та адвокатські запити її представника, повідомляло Споживача про те, що газопостачання за адресою: АДРЕСА_1, було припинено з причини порушення Правил безпеки систем газопостачання - витоку газу на крані перед регулятором та для уникнення аварійної ситуації. Запропоновано Спроживачу письмово звернутися до оператора ГРМ про відновлення газопостачання, після усунення порушень і відшкодування оператору ГРМ витрат на припинення та відновлення газопостачання.
Разом з тим, Правила № 285 містять главу V «Вимоги безпечної експлуатації систем газопостачання (природний газ)».
Згідно з п. 5.1 розділу 5 «Вимоги безпечної експлуатації внутрішніх газопроводів і газового обладнання житлових і громадських будинків» глави V Правил № 285 вимоги цього розділу розповсюджуються на газопроводи і газове обладнання, яке розміщене після відключаючого пристрою на вводі по ходу газу, в житлових і громадських будинках, комплексах і спорудах відповідно до ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення», ДБН В.2.2-9-2009 «Громадські будинки та споруди. Основні положення» та ДБН В.3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт»
Пунктом 5.7 розділу  5 глави V Правил № 285 встановлено, що підлягає відключенню від системи газопостачання обладнання житлових і громадських будинків із встановленням заглушки за умови, зокрема, наявності витоків газу.
Як вбачається з Акту про відключення об`єкту (газових приладів) від 02 березня 2021 року, складеного представниками Васильківського відділення АТ «Київоблгаз», в присутності споживача ОСОБА_1 , зафіксовано в буд. АДРЕСА_1 , виток газу на крані. Припинено газопостачання через порушення споживачем Правил безпеки систем газопостачання, що створює загрозу виникнення аварійної ситуації, вид відлючення - на відключаючому пристрою на газопроводі - вводі. Встановлену пломбу № 00484509 є чинним, у встановленому порядку позивачем не оспорювався.
Отже, зазначеним Актом про відключення об`єкта (газових приладів) встановлено наявність витоку газу на об`єкті (обладнанні) житлового будинку позивача.
 
Вказаний Акт про відключення об`єкта (газових приладів) від 29.06.2001 року є чинним та у встановленому порядку позивачем не оспорювався, що не заперечувала в судовому засіданні апеляційного суду представник позивача ОСОБА_1 адвокат Веніамінова А.П.
Стандарт доказування є важливим елементом змагального процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведення.       
За правилами ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України), а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України).
При цьому, належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню, як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій.
Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом.
Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму та означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами.
Згідно з ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ч.2 ст.43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі.
За вимогами ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.
Положеннями частини п`ятої статті 12 ЦПК України на суд також покладені певні обов`язки зі створення для сторін змагального процесу, а саме суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.
Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.
Відповідно до постанови Верховного Суду у справі № 917/1307/18 23 жовтня 2019 року, зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог. Простіше кажучи, позивач стверджує про існування певної обставини та подає відповідні докази, а відповідач може спростувати цю обставину, подавши власні докази. Про перевагу однієї позиції над іншою суд і виносить власне рішення.
Враховуючи викладене, апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги щодо безпідставності висновків суду першої інстанції про встановлення факту витоку газу, який, на думку апелянта, не підтверджений професійним оператором газорозподільних мереж - АТ «ОГС «Київоблгаз», станом на 31 серпня 2023 року, а також доводи щодо безпідставного встановлення судом присутності Споживача під час складання Акту №495295 та його відмови від підписання вказаного Акту, оскільки доказів на його спростування позивачем надано не було.
Зокрема, апеляційний суд наголошує, що Акт №495295 є належним і допустимим доказом, і позивачем не було надано жодних належних доказів, які б могли спростувати встановлені в ньому обставини, включно з доказами відсутності Споживача під час складання зазначеного Акту. При цьому суд звертає увагу на те, що Акт №495295 залишається належним доказом, доки не буде визнаний недійсним у встановленому законом порядку.
Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що приписи п. 5.7 розділу 5 глави V Правил № 285 визначать таку умову, як наявність витоків газу, як окрему, самостійну та беззастережну підставу для відключення обладнання житлових і громадських будинків від системи газопостачання із встановленням заглушки.
Таким чином, позивач був споживачем послуг з газопостачання, яке йому було припинено, шляхом встановленням заглушки на крані, однак механічного від`єднання газових мереж споживача від газорозподільної системи не відбулося, з відповідною заявою позивач не звертався.
Вирішуючи спір, суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини справи, надавши належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, прийшов до обґрунтованого висновку про те, що позивача правомірно, з дотриманням вимог законодавства здійснено відключення об`єкта (газових приладів) житлового будинку від газопостачання.
Ігнорування вимог Правил безпеки є неприпустимим, оскільки газопроводи та споруди на них є об`єктом підвищеного ризику, а виконання Правил безпеки є певною гарантією надійності функціонування системи газопостачання, безпеки життя та здоров`я населення, тому відключення газопостачання було законним.
Ознайомившись із висновками Верховного Суду, на які позивач звернув увагу у апеляційній скарзі, а саме постановами Верховного суду від 10 жовтня 2019 року у справі №362/2385/18, від 27 січня 2020 року у справі № 466/8067/14-ц, колегія суддів відхиляє за необґрунтованістю твердження про неврахування цих висновків судами першої інстанції. Відмінності у підходах судів у цій і зазначених позивачем справах зумовлені різницею в їхніх обставинах і у досліджених судами доказах про підстави для відключення позивачів від газопостачання.
Аналіз наведених правових норм та встановлених обставин дає колегії суддів підстави для висновку, що розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин і нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, дослідив наявні у справі докази і дав їм належну правову оцінку, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у позові.
Конституцією України передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (статті 24 та 129).
Доводи апеляційної скарги в їх сукупності не можуть бути підставою для скасування законного і обґрунтованого судового рішення, оскільки по своїй суті зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції щодо установлення обставин справи, які були предметом дослідження й оцінки судом. Аргументи, зазначені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції, були перевірені судом першої інстанції, їм судом надана мотивована оцінка.
Згідно з пунктом 1 частиною першою статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до частин першої статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12 лютого 2025 рокубез змін, оскільки підстави для скасування судового рішення відсутні.
Оскільки Київський апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення а рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12 лютого 2025 року, розподіл судових витрат у зв`язку зі сплатою судового збору відповідно до статті 141 ЦПК України апеляційний суд не здійснює.
Керуючись ст. ст. 259, 268, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, суд, -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , подану адвокатом Веніаміновою Антоніною Павлівною - залишити без задоволення.
Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12 лютого 2025 року- залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалння та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
 
Суддя-доповідач                                                                              А. М. Стрижеус
 
Судді:                                                                                                Л. Д. Поливач
 
                                                                                                                      Є.П. Євграфова