ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" травня 2025 р.           Справа№ 927/45/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Ходаківської І.П.
суддів:            Коротун О.М. 
          Демидової А.М. 

за участю секретаря судового засідання: Зозулі Н. М.

за участю представників:

від позивача: не з`явились
від відповідача: Александрова Н. М. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Органік агро трейдінг"

на рішення господарського суду Чернігівської області від  24.03.2025 (повний текст рішення складено та підписано 28.03.2025)

у справі № 927/45/25 (суддя А. С.Сидоренко)

за позовом Селянського фермерського господарства   "КОЛОС"   

до Товариство з обмеженою відповідальністю "Органік агро трейдінг"

про стягнення 1 000 000, 00 грн

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог.

          В січні 2025 року Селянське фермерське господарство "КОЛОС" (далі за текстом - СФГ "КОЛОС"; позивач) звернулось до господарського суду Чернігівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОРГАНІК АГРО ТРЕЙДІНГ" далі за текстом - ТОВ "ОРГАНІК АГРО ТРЕЙДІНГ"; відповідач) про стягнення 1 000 000,00 грн поворотної фінансової допомоги.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором про поворотну фінансову допомогу від 02.06.2023 № 02/06/23 в частині своєчасного повернення суми поворотної фінансової допомоги.

Відзив на позовну заяву не надходив.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням господарського суду Чернігівської області від 24.03.2025 у справі №927/45/25 позов задоволено повністю та стягнуто з ТОВ "ОРГАНІК АГРО ТРЕЙДІНГ" на користь СФГ "КОЛОС" 1 000 000 грн поворотної фінансової допомоги та 12 000 грн судового збору.

Рішення суду мотивовано тим, що факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем документально підтверджений та відповідачем не спростований. 

Короткий зміст апеляційної скарги та її доводів.
          
Не погоджуючись з рішенням господарського суду Чернігівської області від 24.03.2025 у справі № 927/45/25, ТОВ "ОРГАНІК АГРО ТРЕЙДІНГ" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить його скасувати як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права (зокрема, ст. 11 ЦК України, ст. 2,114 ГПК України, ст. 6 Конвенції про захист  прав людини і основоположних свобод), та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. 

Зокрема, скаржник зазначає, що судом не досліджено питання підписання договору, обставина щодо укладення між позивачем та відповідачем договору про поворотну фінансову допомогу не доведена.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

В апеляційній скарзі ТОВ "ОРГАНІК АГРО ТРЕЙДІНГ" заявило клопотання про витребування у СФГ "КОЛОС" оригіналу договору поворотної фінансової допомоги №02/06/23 від 02.06.2023.

Клопотання мотивоване необхідністю безпосереднього дослідження оригіналу договору, оскільки у відповідача такий договір відсутній, а кошти, що були перераховані спрямовувались на спільний проект та не мали призначення "безповоротної фінансової допомоги", як це самостійно вказано позивачем.

Відповідно до частини третьої      статті 2 ГПК України   основними засадами (принципами) господарського судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та диспозитивність.

Статтею 13 ГПК України   встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього      Кодексу, в межах заявлених нею вимог і      на підставі доказів, поданих учасниками справи      або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.      Збирання доказів      у господарських справах      не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 14 ГПК України).

Частиною четвертою      статті 74 ГПК України      встановлено, що суд      не може збирати докази,      що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Згідно з ч. 1      ст. 76 ГПК України      встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. ч. 1, 2      ст. 79 ГПК України      достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Виходячи з аналізу вище вказаних норм процесуального права, обов`язок доказування тих обставин на які посилаються учасники судового процесу, як на підставу своїх вимог або заперечень покладено на сторони, при цьому суд позбавлений прав самостійно збирати докази, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вирішила відмовити у задоволенні клопотання відповідача про витребування доказів, оскільки в матеріалах справи наявні достатні для встановлення дійсних обставин справи, докази. 

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті та явка представників сторін. 
          
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.04.2025 (колегія суддів у складі: головуючої Ходаківської І.П., суддів Коротун О. М., Демидової А.М.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Органік агро трейдінг" на рішення господарського суду Чернігівської області від  24.03.2025 у справі №927/45/25 та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 28.05.2025.

Присутній у судовому засіданні 28.05.2025 представник відповідача підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Позивач явку свого представника у судове засідання 28.05.2025 не забезпечив. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. 

У судовому засіданні 28.05.2025 представник відповідача заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи, яке мотивував необхідністю отримання відзиву на апеляційну скаргу та надання позивачем оригіналу договору про поворотну фінансову допомогу.

За змістом частини дванадцятої   статті 270 ГПК України   неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до частини одинадцятої   статті 270 ГПК України   суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Відповідно до частини першої   статті 216 ГПК України   суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою   статті 202 цього Кодексу.

За змістом частини другої   статті 202 ГПК України   суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього   Кодексу   судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

Верховний Суд у постанові від 14.07.2022 у справі № 260/4504/20 виклав правову позицію, відповідно до якої судова дискреція щодо оцінки обставин, які не дають можливості особі прийняти участь у судовому засіданні, на предмет їх поважності чи неповажності для цілей відкладення судового розгляду не має абсолютних меж. Суд має враховувати конкретну ситуацію та обґрунтування особи, яка просить суд відкласти судовий розгляд, відповідне обґрунтування не має бути абстрактним, а обставини, наведені у ньому, повинні бути підтверджені належною доказовою базою. Тобто реалізація відповідної дискреції суду щодо кваліфікації наведених учасником судового процесу у клопотанні про відкладення судового розгляду обставин має здійснюватися індивідуально з урахуванням принципу верховенства права.
          
З огляду на наведені вище приписи законодавства, а також враховуючи, що: подання до суду апеляційної інстанції відзиву на апеляційну скаргу в письмовій формі є правом, а не обов`язком учасника справи; позивач був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання; до визначеної дати проведення судового засідання від позивача не надійшло заяв чи клопотань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, із вказівкою на наявність обставин, які б об`єктивно унеможливили розгляд справи у судовому засіданні 28.05.2025; явка представників не визнавалася обов`язковою, а відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні, колегія суддів у судовому засіданні 28.05.2025 дійшла висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи на іншу дату. 

Обставини справи, встановлені судом першої та перевірені судом апеляційної інстанції, визначення відповідно до них правовідносин.

Як встановлено судом першої та перевірено судом апеляційної інстанції, відповідно до умов договору про поворотну фінансову допомогу від 02 червня 2023 року № 02/06/23, укладеного між Селянським фермерським господарством "КОЛОС" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ОРГАНІК АГРО ТРЕЙДІНГ", останньому надано у власність кошти у розмірі визначеному п. 2.1. договору (поворотна фінансова допомога), які він зобов`язується повернути у визначений цим договором строк.

Згідно з п.2.1 договору розмір поворотної фінансової допомоги - 1700000,00 грн без ПДВ.

Пунктом 3.1 договору визначено, що надавач передає поворотну фінансову допомогу отримувачу однією сумою у строк до 02.06.2023 включно.

Пунктом 4.1 договору передбачено, що повернення поворотної фінансової допомоги здійснюється у строк, що не перевищує 60 календарних днів після отримання поворотної фінансової допомоги.

Строк дії договору - до 31.12.2023 (п. 8.1. договору).

Додатковою  угодою від 27 липня 2023 року № 1 до договору внесено зміни в п.4.1 договору в частині строку повернення поворотної фінансової допомоги, визначено, що він не перевищує 364 календарних дні після отримання поворотної фінансової допомоги; також змінено строк дії договору, встановлений в п.8.1 договору, встановлено дію договору - до 31.12.2024.

На виконання умов договору 02 червня 2023 року позивачем надано, а відповідачем прийнято на свій розрахунковий рахунок поворотну фінансову допомогу в сумі 1 700 000,00 грн згідно з платіжною інструкцією № 2119.

Отримані кошти були повернуті відповідачем частково на суму 700 000,00 грн, що підтверджується  платіжною інструкцією від 15 серпня 2024 року № 48.

Листом від 05.12.2024  №2743 позивач звернувся до відповідача з вимогою щодо повернення поворотної фінансової допомоги (позики), яка 16.12.2024 була повернута за відсутністю адресата за місцезнаходженням.

З посиланням на те, що решту фінансової допомоги відповідачем повернуто не було, Селянське фермерське господарство "КОЛОС" звернулось до суду з позовом у даній справі.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи.

За правилами статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України передбачено зобов`язання позичальника повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Як передбачено частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 статті  73, частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України  встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України  належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Вирішуючи питання щодо доказів, господарські суди повинні враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Факт отримання грошових коштів підтверджується матеріалами справи, зокрема, і тим, що отримані кошти були повернуті відповідачем частково на суму 700 000,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 15 серпня 2024 року № 48, у якій, міститься посилання у графі "призначення платежу" на договір про поворотну фінансову допомогу від 02.06.2023 № 02/06/23. Тобто відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору та взяття на себе зобов`язань за ним.

Доказів зворотного матеріали справи не містять, так само, як і доказів повернення решти суми фінансової допомоги.

Договір про поворотну фінансову допомогу від 02 червня 2023 року № 02/06/23 відповідає приписам ст.ст. 203, 1049 Цивільного кодексу України. 

Колегія суддів враховує, що закріплена      статтею 204 ЦК України      презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

Наразі відсутнє судове рішення, яким визнано недійсним договір про поворотну фінансову допомогу від 02.06.2023 № 02/06/23, тобто вказаний договір є чинним і підлягає виконанню. Визнання цього договору в подальшому недійсним може бути підставою для перегляду судових рішень у даній справі за нововиявленими обставинами.

Посилання скаржника на відсутність повноважень у директора позивача на укладення спірного договору не відповідають наявним у справі письмовим доказам та не спростовує факту отримання відповідачем від позивача суми коштів та часткового їх повернення.

Ненадання для огляду оригіналу договору про поворотну фінансову допомогу від 02.06.2023 № 02/06/23 у даному випадку не може слугувати підставою для відмови у задоволенні вимог позивача за цим договором, оскільки вони підтверджені іншими документами (зокрема, платіжними інструкціями № 2119 від 02.06.2023, № 48 від 15.08.2024).

Також колегія суддів враховує, що договір про поворотну фінансову допомогу від 02.06.2023 № 02/06/23 та додаткова угода № 1 від 27.07.2023 до цього договору підписані зі сторони відповідача його директором Юхном Ю. І. та скріплені відтисками печатки відповідача.

Відповідно до Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях затверджених   наказом Міністерства юстиції України 18.06.2015 № 1000/5   (в редакції чинній на момент спірних правовідносин) право на застосування гербових печаток (для установ, які мають право використовувати державну символіку) або печаток установи із зазначенням найменування установи та ідентифікаційного коду (далі - печатка установи) закріплюється у положенні (статуті) установи і зумовлюється її правовим статусом.
На документах, що засвідчують права громадян і юридичних осіб, на яких фіксується факт витрати коштів і проведення операцій з матеріальними цінностями, підпис посадової (відповідальної) особи скріплюється печаткою установи (за наявності).
Облік усіх печаток та штампів, що застосовуються в установі, ведеться у журналі за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Видача печаток, штампів посадовим особам здійснюється під підпис у відповідному журналі. Печатки зберігаються у шафах (сейфах), що надійно замикаються і опечатуються.

Відповідачем не надано доказів того, що печатка була загублена, викрадена або в інший спосіб вибула з володіння товариства, через що цією печаткою могла протиправно скористатися інша особа. 

З огляду на вищевикладене та оскільки відповідач несе відповідальність за використання його печаток, зокрема, при нанесенні їх відбитків на договорах, відтиск печатки відповідача на договорі про поворотну фінансову допомогу від 02.06.2023 № 02/06/23 та на додатковій угоді № 1 від 27.07.2023 до цього договору є підтвердженням їх укладення.

Колегією беруться до уваги висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 23.07.2019 у справі №918/780/18 де вказано, що підписання правочину директором позивача підтверджується наявністю на спірному договорі відтисків печаток позивача як юридичної особи. Печатка відноситься до даних, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні відповідних правовідносин.

Отже, з огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що залишок заборгованості відповідача перед позивачем становить 1 000 000 грн. А тому, місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку щодо стягнення цієї заборгованості.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Колегія суддів апеляційної інстанції з огляду на викладене зазначає, що учаснику справи надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до вимог      статті 269 ГПК України            суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно пункту 1 частини першої            статті 275 ГПК України      суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно            зі      статтею 276 ГПК України            суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши рішення суду першої інстанції в межах вимог та доводів апеляційної скарги, встановивши, що відповідні доводи щодо наявності підстав для скасування оскаржуваного рішення не знайшли свого підтвердження, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для      задоволення апеляційної скарги.

Судові витрати

З огляду на те, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, судовий збір за подання апеляційної скарги в порядку   статті 129 ГПК України,   покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Органік агро трейдінг" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Чернігівської області від 24.03.2025 у справі №927/45/25 залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повна постанова складена 10.06.2025.

Головуючий суддя                                                            І.П. Ходаківська 

Судді                                                                                О.М. Коротун

                                                                                А.М. Демидова