УХВАЛА

04 серпня 2025 року  
м. Київ

справа №420/15134/24
адміністративне провадження №К/990/29973/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Мацедонської В.Е., 
суддів - Білак М. В., Мельник-Томенко Ж.М.,
перевіривши касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 
на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2025 року     
та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2025 року
у справі №  420/15134/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ), НОМЕР_3 прикордонного загону ( АДРЕСА_1 ) (Військова частина НОМЕР_1 ) про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ), НОМЕР_3 прикордонного загону ( АДРЕСА_1 ) (Військова частина НОМЕР_1 ), у якому просила:
- визнати протиправними дії ВЧ НОМЕР_1 щодо невиплати в повному обсязі додаткової доплати ОСОБА_1 за службу в особливих умовах (період карантину, установленого Кабінетом міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2) відповідно до Постанови КМУ №375 від 29.04.2020 року (далі Постанова №375) пропорційно відпрацьованому часу в особливих умовах за період з 12 березня 2020 року по 27 жовтня 2020 року;
- зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову доплату розмірі в розмірі 50 відсотків грошового забезпечення за службу в особливих умовах (період карантину, установленого КМУ з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2) відповідно до Постанови №375 пропорційно відпрацьованому часу в особливих умовах за період з 12 березня 2020 року по 27 жовтня 2020 року;
- визнати протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_2 щодо невиплати додаткової доплати ОСОБА_1 за службу в особливих умовах (період карантину, установленого КМУ з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2) відповідно до Постанови №375 пропорційно відпрацьованому часу в особливих умовах за період з 28 жовтня 2020 року по 13 вересня 2021 року;
- зобов`язати ВЧ НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову доплату розмірі в розмірі 50 відсотків грошового забезпечення за службу в особливих умовах (період карантину, установленого КМУ з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2) відповідно до Постанови №375 пропорційно відпрацьованому часу в особливих умовах за період з 28 жовтня 2020 року по 13 вересня 2021 року.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2025 року, залишеним без змін  постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2025 року, позов задоволено повністю.
Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному обсязі додаткової доплати ОСОБА_1 за службу в особливих умовах (період карантину, установленого Кабінетом міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2) відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №375 від 29.04.2020 пропорційно відпрацьованому часу в особливих умовах за період з 12 березня 2020 року по 27 жовтня 2020 року.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову доплату у розмірі 50 відсотків грошового забезпечення за службу в особливих умовах (період карантину, установленого Кабінетом міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2) відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №375 від 29.04.2020 пропорційно відпрацьованому часу в особливих умовах за період з 12 березня 2020 року по 27 жовтня 2020 року.
Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо невиплати додаткової доплати ОСОБА_1 за службу в особливих умовах (період карантину, установленого Кабінетом міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2) відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №375 від 29.04.2020 пропорційно відпрацьованому часу в особливих умовах за період з 28 жовтня 2020 року по 13 вересня 2021 року.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову доплату розмірі в розмірі 50 відсотків грошового забезпечення за службу в особливих умовах (період карантину, установленого Кабінетом міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2) відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №375 від 29.04.2020 пропорційно відпрацьованому часу в особливих умовах за період з 28 жовтня 2020 року по 13 вересня 2021 року.
Не погоджуючись із рішеннями попередніх інстанцій, Військова частина НОМЕР_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою.
У тексті касаційної скарги міститься клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке мотивоване тим, що о 18:06 12 червня 2025 року в електронний кабінет ЄСІТС «Електронний суд»  Військової частини НОМЕР_1 надійшла постанова П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2025 року по цій справі, яка розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. Отже, строк на касаційне оскарження закінчується 12 липня 2025 року. Оскільки 12 липня 2025 року є вихідним днем, (субота), касаційна скарга подана 14 липня 2025 року, тобто на перший робочий день після неділі (понеділок). Таким чином, скаржник просить суд поновити строк на касаційне оскарження, на підставі частини 6 статті 120 КАС України.
Відповідно до частини другої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу (ч. 3 ст. 329 КАС України).
З огляду на викладене, наявні підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, оскільки скаржником касаційна скарга подана протягом 30 днів з дня ознайомлення оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Підставою для відкриття касаційного провадження у справі є пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України, відповідно до якого відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме щодо норми абзацу 2 пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2020 року № 375, пункту 3 наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 24 червня 2020 року № 594-ОС «Про окремі питання організації оплати праці на період дії карантину», які стосуються доплати військовослужбовцям Державної прикордонної служби України.
Оскаржуючи судове рішення у справі, розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження, позивач зазначає про наявність виняткових обставин, передбачених  підпунктом а) пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які є передумовою для перевірки вмотивованості підстав, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України.
Так скаржник вказує, що оскільки станом на даний момент не сформульовано висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а суди апеляційних інстанцій доходять протилежних висновків про вирішенні подібних спорів, дана справа має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Проаналізувавши доводи касаційної скарги щодо підстав касаційного оскарження, визначених статтею 328 КАС України, суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження у цій справі, оскільки вказані скаржником доводи є достатньо обґрунтованими та потребують перевірки.
Суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження у цій справі на підставі пункту 3 частини 4 статті 328 КАС України, а також підпункту а) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.
Керуючись статтями 328-330, 334, 335, 338 КАС України, -
УХВАЛИВ:
Поновити Військовій частині НОМЕР_1 строк на касаційне оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2025 року та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2025 року.
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2025 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2025 року у справі № 420/15134/24.
Витребувати із Одеського окружного адміністративного суду справу №420/15134/24.
Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Встановити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                                В. Е. Мацедонська 

Судді                                                                                                                         М. В. Білак

                                                                                                      Ж.М. Мельник-Томенко