П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  240/202/25 
               Головуючий суддя 1-ої інстанції - Капинос О.В.   
               Суддя-доповідач - Шидловський В.Б.  

15 липня 2025 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Шидловського В.Б. 
суддів:  Капустинського М.М.  Сапальової Т.В. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 26 березня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
У січні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо непровдення службового розслідування щодо обставин отримання ОСОБА_1 під час виконання бойового завдання 03.11.2023 мінно-вибухової травми у вигляді контузії, ЗЧМТ, струсу головного мозку;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 провести службове розслідування щодо обставин отримання ОСОБА_1 під час виконання бойового завдання 03.11.2023 мінно-вибухової травми у вигляді контузії, ЗЧМТ, струсу головного мозку;
- визнати протиправною відмову військової частини НОМЕР_1 у видачі ОСОБА_1 довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міноборони України від 14.08.2008 № 402;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 видати ОСОБА_1 довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), отриманої ним під час виконання бойового завдання 03.11.2023, форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міноборони України від 14.08.2008 № 402.
В обґрунтування позову зазначає, що під час виконання бойового завдання отримав контузію, що у подальшому спричинило виникнення захворювання:" енцефалопатія ІІ-ІІІ змішаного генезу, ЗЧМТ струс головного мозку". Після отримання травми я звернувся до ВЧ НОМЕР_1 із заявою щодо видачі довідки про обставини травми з метою проведення службового розслідування щодо обставин отримання травми. Відповідач рапорт про видачу довідки про обставини травми проігнорував та не вчинив жодних дій щодо проведення службового розслідування обставин отримання травми. Позивач вважає таку бездіяльність протиправною.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 26 березня 2025 року позовні вимоги задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення службового розслідування щодо обставин отримання ОСОБА_1 03.11.2023 мінно-вибухової травми у вигляді контузії, ЗЧМТ, струсу головного мозку.
Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 провести службове розслідування щодо обставин отримання ОСОБА_1 03.11.2023 мінно-вибухової травми у вигляді контузії, ЗЧМТ, струсу головного мозку.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким в задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, також неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 із 17.05.2023 проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_1 за мобілізацією, відповідно до Указу Президента України "Про загальну мобілізацію".
У період з 27.06.2023 по 08.11.2023 позивач брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України на території Донецької області , що підтверджується довідкою про безпосередню участь №1/96/520 від 29.02.2024.
Як стверджує позивач у позові, 03.11.2023 при виконанні бойового завдання отримав мінно-вибухову травму та контузію.
Із матеріалів справи вбачається, що відповідно до направлення в/ч НОМЕР_1 №9210 від 03.11.2023 позивача направлено на консультацію до хірурга з діагнозом "Облітеруючий атеросклероз артерій".
08.11.2023 в/ч НОМЕР_2 направила позивача на стаціонарне лікування до КП "МКЛ №4" Дніпровської міської ради.
Із 08.11.2023 по 28.11.2023 позивач проходив стаціонарне лікування у КП "Дніпровська міська лікарня" та згідно виписки №34319 був виписаний з дагнозом: Атеросклероз артерій кінцівок з епреможною кульгавістю. Атеросклероз, оклюзія артерій клубово-стегнового сегмента злів. Ішемія н/кінцівки 2 ступеня.
Відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 03.01.2024 солдату військової служби ОСОБА_1 проведено медичний огляд та встановлено діагноз: облітеруючий атеросклероз артерій нижніх кінцівок III стадії, проміжна кульгавість, оклюзія клубово-стегнового сегменту зліва з хронічною недостатністю 2Б. Захворювання ТАК, пов"язано з проходженням військової служби.
У зв"язку із погіршенням стану здоров"я, позивачу призначено магнітно-резонансне дослідження.
Згідно протоколу МРТ від 31.01.2024 за наслідками проведення обстеження складено висновок: МР-ознаки енцефалопатії, у вигляді одиничних, дрібних фокусів, гліозу білої речовини головного мозку, вірогідніше післятравматичного ґенезу; залишкових явищ перенесеного ПМК за ішемічним типом в басейні кровопостачання центральних гілок правої СМА, в голівці правого хвостатого ядра - у вигляді гліозно-атрофічних змін; залишкових явищ перенесеного ПМК за ішемічним типом в басейні кровопостачання центральних гілок лівої СМА, в лівій шкарлупі ліквородинамічних порушень, залишкових явищ перенесеного лівобічного етмоїдиту.
Згідно виписного епікризу КП "ЖБОЛ" Новогуйвинської селищної ради, де позивач перебував на лікуванні з 25.10.2024 по 31.10.2024, встановлено основний заключний діагноз: Енцефалопатія, ІІ-ІІІ змішаного генезу (післятравматична - 2023 стан після МВТ, ЗЧМТ, струсу головного мозку; гіпертензивна, атеросклеротична - залишкові явища перенесених ГПМК в обох СМА), помірні вестибулоатактичні розлади, двобічна пірамідна недостатність, ліквородинамічні порушення, цефалгічний синдром, виражений церебрастенічний синдром, інсомнічні розлади, помірні когнітивні порушення.
За наслідками розгляду звернення позивача, ОК "Північ" листом від 10.06.2024 повідомила, що відповідно до доповіді командування військової частини НОМЕР_1 позивач в списку поранених та травмованих за період служби в військовій частині НОМЕР_1 не рахується. За медичною допомогою він звертався з приводу: Діагноз: Облітеруючий атеросклероз артерій нижніх кінцівок. Направлялися на консультацію хірурга в військову частину НОМЕР_2 (направлення № 4799 від 03.11.2023), а потім на стаціонарне лікування до Дніпровської міської клінічної лікарні № 4 (направлення №7581 від 08.11.2023). Перебували там на стаціонарному лікуванні з 08.11.2023 по 28.11.2023. Підстави для оформлення форми 100 відсутні.
Позивач звернувся зі скаргою на бездіяльність до ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо неправомірних дій в/ч НОМЕР_1 .
Листом №40/7378 від 11.10.2024 Білоцерківський зональний відділ зазначив про неможливість проведення службового розслідування, оскільки в ході проведення перевірки встановлено, що позивач не рахується у списку поранених та травмованих за період служби, тому довідка про обставини травми не видавалась.
Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення службового розслідування щодо обставин отримання ОСОБА_1 під час виконання бойового завдання 03.11.2023 мінно-вибухової травми у вигляді контузії, ЗЧМТ, струсу головного мозку та відмову у видачі довідки про обставини отримання травми, тому звернувся за захистом порушеного права.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що отримання травми військовослужбовцем під час проходження військової служби є підставою для проведення у встановленому порядку розслідування, за наслідками якого складається довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), яка надалі враховується ВЛК під час прийняття постанови про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв.
Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Відповідно до частин 1, 2 статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.
Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.
Згідно із статтею 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.
Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України від 25.03.1992 №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі – Закон №2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Військова служба є особливим видом публічної служби, тому її проходження передбачає особливе регулювання, а саме межі реалізації військовослужбовцями своїх службових прав у зв`язку з специфікою їх правового статусу, а також відносини щодо звільнення та проходження військової служби врегульовані як загальним законодавством України про працю, так і спеціальним законодавством.
При цьому, пріоритетними є норми спеціального законодавства, а норми трудового законодавства підлягають застосуванню лише у випадках, якщо спеціальними нормами не врегульовано спірних відносин, та коли про можливість такого застосування прямо зазначено у спеціальному законі.
Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 №548-XIV (далі - Статут внутрішньої служби Збройних Сил України).
Статтею 9 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України встановлено, що військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до статей 18-19 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, військовослужбовці перебувають під захистом держави і мають усю повноту прав і свобод, закріплених Конституцією України.
Держава гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей соціальний і правовий захист відповідно до законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.
Згідно зі статтею 12 розділу 1 частини 1 Статуту, про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові, крім тих обставин, щодо надання яких є пряма заборона у законі (таємниця сповіді, лікарська таємниця, професійна таємниця захисника, таємниця нарадчої кімнати тощо).
На виконання статті 14 розділу 1 частини 1 Статуту, із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити до наступного прямого начальника.
Крім того, статтею 24 розділу 1 частини 1 Статуту передбачено, що про поранення або смерть, що сталися внаслідок застосування фізичного впливу і спеціальних засобів, а також про всі випадки застосування зброї військовослужбовець зобов`язаний негайно і письмово повідомити свого командира (начальника), а командир (начальник) військової частини негайно доповідає безпосередньому командирові (начальникові), а також повідомляє відповідного прокурора та начальника органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України в гарнізоні.
Статтею 254 розділу 6 частини 2 Статуту встановлено, що військовослужбовці зобов`язані негайно повідомити про захворювання безпосередньому начальникові, який зобов`язаний направити хворого до медичного пункту частини.
Військовослужбовці, які захворіли раптово або дістали травму, направляються до медичного пункту частини негайно, у будь-який час доби. (стаття 255 розділу 6 частини 2 Статуту)
За змістом статті 260 розділу 6 частини 2 Статуту, на стаціонарне лікування та/або реабілітацію у сфері охорони здоров`я поза розташуванням військової частини військовослужбовці направляються в порядку направлення пацієнтів до закладів охорони здоров`я за висновком лікаря військової частини, а для надання допомоги у разі виникнення невідкладного стану за відсутності лікаря - черговим фельдшером (санітарним інструктором) медичного пункту з одночасним доповіданням про це начальникові медичної служби і черговому військової частини. За необхідності, з огляду на стан здоров`я військовослужбовця, хворі доставляються до лікувальних закладів у супроводі медичного працівника (фельдшера, санітарного інструктора тощо).
У разі направлення на лікування та/або реабілітацію у сфері охорони здоров`я поза розташуванням частини військовослужбовці повинні бути одягнені відповідно до пори року і мати при собі номер електронного направлення (а в разі відсутності технічної можливості виписування направлень в електронній формі - направлення в паперовій формі), медичну книжку, документ, який посвідчує особу, необхідні особисті речі, атестат на продовольство, довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) і медичну характеристику, а в разі вибуття на лікування та/або реабілітацію у сфері охорони здоров`я за межі гарнізону - додатково атестат на речове і грошове забезпечення, проїзні документи до місця розташування лікувального закладу і назад.
Довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) складається начальником медичної служби військової частини, як правило, після проведення відповідного розслідування обставин отримання військовослужбовцем травми (поранення, контузії, каліцтва).
У разі якщо обстановка не дозволяє надати довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) до направлення військовослужбовця, який одержав травму (поранення, контузію, каліцтво), на лікування поза розташуванням військової частини, така довідка направляється до закладу охорони здоров`я або територіального центру комплектування та соціальної підтримки у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
У разі якщо травма (поранення, контузія, каліцтво) військовослужбовця спричинена діями противника, відповідне розслідування обставин отримання військовослужбовцем травми (поранення, контузії, каліцтва) не проводиться. Довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) складається протягом п`яти днів та у такий самий строк направляється до закладу охорони здоров`я або територіального центру комплектування та соціальної підтримки у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України визначається наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях, правоохоронних органах спеціального призначення - наказами державних органів, які мають у своєму підпорядкуванні військові формування, утворені відповідно до законів України, правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.
Наказом Міністерства оборони України від 27.10.2021 року №332 "Про затвердження Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України", зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24 грудня 2021 р. за №1667/37289, затверджено Інструкцію про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, що додається (далі - Інструкція №332).
Пунктом 2 наказу Міністерства оборони України від 27.10.2021 №332 визнано таким, що втратив чинність, наказ Міністра оборони України від 06 лютого 2001 року № 36 "Про затвердження Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України", зареєстрований у Міністерстві юстиції України 23 лютого 2001 року за № 169/5360 (зі змінами).
Пунктом 1 розділу ІІ Інструкції №332 встановлено, що розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме обмеженої в часі події або раптового впливу на військовослужбовця небезпечного фактора чи середовища за наявності ознак того, що випадок стався під час виконання ним обов`язків військової служби, унаслідок чого зафіксовано шкоду здоров`ю, зокрема, від одержання ним поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострого професійного захворювання і гострого професійного отруєння, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, отримання інших ушкоджень унаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрус, зсув, повінь, ураган тощо), контакту з представниками тваринного і рослинного світу, комахами, іншими представниками флори і фауни (далі - нещасні випадки), які призвели до звільнення від виконання обов`язків військової служби військовослужбовця на один день і більше, а також у випадку смерті військовослужбовців під час виконання ними обов`язків військової служби.
Згідно пункту 2-3 розділу ІІ Інструкції №332 про кожний нещасний випадок потерпілий або військовослужбовець, який його виявив, чи інша особа повинен(на) негайно сповістити безпосереднього командира (начальника) чи керівника робіт і вжити заходів щодо надання необхідної допомоги потерпілому. У разі настання нещасного випадку безпосередній командир (начальник) або керівник робіт зобов`язаний: терміново організувати надання домедичної допомоги, а за можливості - невідкладної (екстреної) медичної допомоги потерпілому військовослужбовцю, забезпечити за потреби його доставку до закладу охорони здоров`я; негайно повідомити про нещасний випадок командира військової частини; зберегти до прибуття комісії з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку місце події та устаткування, яке там знаходилось, у такому стані, у якому вони перебували на дату настання нещасного випадку (якщо це не загрожує життю чи здоров`ю інших військовослужбовців і не призведе до більш тяжких наслідків), а також вжити заходів щодо недопущення подібних нещасних випадків. Нещасний випадок, про який не було своєчасно повідомлено командуванню військової частини або внаслідок якого втрата працездатності настала не відразу, розслідується згідно з цією Інструкцією протягом місяця з дня надходження рапорту безпосереднього командира потерпілого або потерпілого військовослужбовця або заяви особи, яка представляє його інтереси.
Пунктом 8 розділу ІІ Інструкції №332 встановлено, що комісія з розслідування нещасного випадку проводить розслідування протягом п`яти робочих днів з дня її утворення.
Комісія з розслідування нещасного випадку зобов`язана: обстежити місце нещасного випадку, одержати письмові та усні пояснення (провести опитування) свідків і осіб, які причетні до події, та одержати письмові пояснення потерпілого, якщо це можливо; з`ясувати обставини та причини, що призвели до нещасного випадку, а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам; визначити вид події, що призвела до нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), причини нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) та обладнання, устаткування, машини, механізми, транспортні засоби, експлуатація яких призвела до настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), відповідно до Класифікатора видів подій, причин, обладнання, устаткування, машин, механізмів, транспортних засобів, що призвели до настання нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, який наведений у додатку 3 до цієї Інструкції; скласти акт проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії) за формою НВ-2, наведеною у додатку 4 до цієї Інструкції (далі - акт за формою НВ-2), та акт про нещасний випадок (зникнення, смерть) під час виконання обов`язків військової служби за формою НВ-3, наведеною у додатку 5 до цієї Інструкції (далі - акт за формою НВ-3), у разі, якщо нещасний випадок (смерть) визнаний комісією з розслідування таким, що пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, і надати їх командиру військової частини на затвердження. Акти підписуються головою комісії та її членами. У разі незгоди зі змістом акта член комісії підписує його з відміткою про наявність окремої думки, яку викладає письмово і додає до акта за формою НВ-2, як його невід`ємну частину.
До акта додаються письмові пояснення (опитування) свідків, потерпілого, а за потреби також схеми, фотографії, витяги з експлуатаційної документації та інші документи, що характеризують місце події (устаткування, машини, апаратура, територія, будівля тощо), медичний висновок щодо діагнозу потерпілого, наявності в його організмі алкоголю (наркотичних засобів чи токсичних або отруйних речовин).
Пунктом 18 розділу ІІ Інструкції №332 передбачено, що за результатами розслідування командир військової частини протягом двох робочих днів після затвердження актів за формами НВ-2 та НВ-3 видає наказ, в якому зазначаються: дата, місце та обставини, за яких стався нещасний випадок; військове звання, прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) та дата народження потерпілого військовослужбовця; вид, характер і локалізація поранення, травми, контузії, каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я; коли стався нещасний випадок (під час виконання обов`язків військової служби чи ні); перебував чи ні потерпілий військовослужбовець в стані алкогольного сп`яніння або під впливом наркотичних чи токсичних або отруйних речовин; порушення нормативно-правових актів, що спричинили нещасний випадок або були супутніми факторами його настання, посадові особи, які допустили ці порушення; заходи з попередження подібних нещасних випадків у майбутньому.
На підставі наказу командира військової частини складається довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) у двох примірниках за формою, наведеною у додатку 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за №1109/15800.
У той же час, особливості розслідування нещасних випадків, що сталися в районах бойових дій або проведення операції Об`єднаних сил визначено розділом V Інструкції №332, зокрема, пунктами 1-5 розділу V Інструкції №332 визначено, що у разі настання нещасних випадків, зазначених у пункті 1 розділу II та пункті 1 розділу III цієї Інструкції, що сталися в районі ведення бойових дій або проведення операції Об`єднаних сил, свідок або військовослужбовець, який виявив нещасний випадок, повинен негайно надати потерпілому військовослужбовцю домедичну допомогу, а за можливості - екстрену медичну допомогу і за потреби вжити всіх можливих заходів щодо евакуації потерпілого військовослужбовця до військового або найближчого закладу охорони здоров`я та повідомити найближчого за місцезнаходженням старшого командира (начальника), у безпосередньому або в прямому підпорядкуванні якого на час настання нещасного випадку перебував потерпілий військовослужбовець.
Командир (начальник), який отримав повідомлення про нещасний випадок, першочергово зобов`язаний: негайно після прибуття на місце нещасного випадку організувати надання потерпілому військовослужбовцю домедичної допомоги, а за можливості - невідкладної (екстреної) медичної допомоги та за потреби - його евакуацію до закладу охорони здоров`я у разі, якщо ці заходи не були здійснені свідком нещасного випадку або військовослужбовцем, який його виявив; оглянути та обстежити місце нещасного випадку, за наявності необхідних засобів здійснити його фото- або відеофіксацію; опитати прямих та опосередкованих свідків нещасного випадку та причетних до нього осіб, отримати від них письмові пояснення; скласти ескіз або схему місця, де стався нещасний випадок; отримати за можливості письмові пояснення військовослужбовців, витяги з наказів або їх копії та інші документи, що підтверджують виконання потерпілим військовослужбовцем під час настання нещасного випадку обов`язків військової служби. Командир (начальник), який отримав повідомлення про нещасний випадок, після вжиття ним першочергових заходів, зазначених у пункті 2 цього розділу, складає, особисто підписує рапорт та за можливості негайно надсилає (надає) його разом з зібраними ним безпосередньо на місці нещасного випадку матеріалами (пояснення, ескізи, схеми та інші документи) командиру військової частини, у складі якої на дату настання нещасного випадку проходив службу потерпілий військовослужбовець. У рапорті зазначаються: дата і час настання нещасного випадку; стислий опис та характеристика місця нещасного випадку; відомості про потерпілого військовослужбовця: посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), число, місяць та рік народження; стислий опис обставин та ймовірних причин нещасного випадку; вид, характер та локалізація травми або поранення, що отримав потерпілий від нещасного випадку військовослужбовець; відомості про свідків нещасного випадку та причетних до нього осіб; інформація про обсяг домедичної допомоги або невідкладної (екстреної) про розгляд справи без його участі.
Командир військової частини після отримання рапорта зобов`язаний організувати проведення розслідування та його документальне оформлення згідно з вимогами цієї Інструкції.
Аналіз наведених законодавчих приписів свідчить, що отримання травми військовослужбовцем під час проходження військової служби є підставою для проведення у встановленому порядку розслідування, за наслідками якого складається довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), яка надалі враховується ВЛК під час прийняття постанови про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв.
Як стверджує позивач у позові, 03.11.2023 при виконанні бойового завдання, перебуваючи безпосередньо у зоні бойових дій, отримав мінно-вибухову травму та контузію, що у подальшому спричинило виникнення захворювання Енцефалопатія, ІІ-ІІІ змішаного генезу, ЗЧМТ, струсу головного мозку;
Із матеріалів справи вбачається, що відповідно до направлення в/ч НОМЕР_1 № 9210 від 03.11.2023 позивача направлено на консультацію до хірурга з діагнозом "Облітеруючий атеросклероз артерій".
08.11.2023 в/ч НОМЕР_2 направила позивача на стаціонарне лікування до КП "МКЛ №4" Дніпровської міської ради.
Із 08.11.2023 по 28.11.2023 позивач проходив стаціонарне лікування у КП "Дніпровська міська лікарня" та згідно виписки № 34319 був виписаний з діагнозом: Атеросклероз артерій кінцівок з переміжною кульгавістю. Атеросклероз, оклюзія артерій клубово-стегнового сегмента злів. Ішемія н/кінцівки 2 ступеня.
Колегія суддів не приймає до уваги твердження апелянта про те, що під час вказаного обстеження і лікування не згадується про гостру травму чи контузію.
Так, у згаданій виписці із медичної карти стаціонарного хворого № 34319 зазначено, наступне:
- 16.11.2023 Консультація: ОСОБА_2 . Неврологія. ОСОБА_3 : зі слів пацієнта неодноразово потрапляв під ворожий обстріл, отримував контузії. Діагноз: закрита черепно- мозкова травма, струс головного мозку.
- 21.11.2023 Консультація: ОСОБА_4 Отоларингологія. Акубаротравма. Гостра нейросенсорна туговухість з двох сторін.
Відповідно до довідки військово - лікарської комісії від 03.01.2024 солдату військової служби ОСОБА_1 проведено медичний огляд та встановлено діагноз: облітеруючий атеросклероз артерій нижніх кінцівок III стадії, проміжна кульгавість, оклюзія клубово- стегнового сегменту зліва з хронічною недостатністю 2Б. Захворювання ТАК, пов"язано з проходженням військової служби.
У зв"язку із погіршенням стану здоров"я, позивачу призначено магнітно-резонансне дослідження.
Згідно протоколу МРТ від 31.01.2024 за наслідками проведення обстеження складено висновок: МР-ознаки енцефалопатії, у вигляді одиничних, дрібних фокусів, гліозу білої речовини головного мозку, вірогідніше післятравматичного ґенезу; залишкових явищ перенесеного ПМК за ішемічним типом в басейні кровопостачання центральних гілок правої СМА, в голівці правого хвостатого ядра - у вигляді гліозно-атрофічних змін; залишкових явищ перенесеного ПМК за ішемічним типом в басейні кровопостачання центральних гілок лівої СМА, в лівій шкарлупі ліквородинамічних порушень, залишкових явищ перенесеного лівобічного етмоїдиту.
Згідно виписного епікризу КП "ЖБОЛ" Новогуйвинської селищної ради, де позивач перебував на лікуванні з 25.10.2024 по 31.10.2024, встановлено основний заключий діагноз: Енцефалопатія, ІІ-ІІІ змішаного генезу (післятравматична - 2023 стан після МВТ, ЗЧМТ, струсу головного мозку; гіпертензивна, атеросклеротична - залишкові явища перенесених ГПМК в обох СМА), помірні вестибулоатактичні розлади, двобічна пірамідна недостатність, ліквородинамічні порушення, цефалгічний синдром, виражений церебрастенічний синдром, інсомнічні розлади, помірні когнітивні порушення.
Вказане свідчить на користь висновку, що позивач отримав травму. Вперше про травму ЗЧМТ, струс головного мозку згадується у медичних документах від 16.11.2023. Однак відповідачем, обставини отримання даної травми не встановлювалися.
Враховуючи те, що до повноважень відповідача належить проведення службового розслідування за фактом захворювання, травм або каліцтва у військовослужбовців, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач вчинив протиправну бездіяльність щодо не проведення службового розслідування причин отримання травми позивачем, а відтак, наявні підстави для зобов"язання відповідача провести службове розслідування за фактом отримання ОСОБА_1 03.11.2023 мінно-вибухової травми у вигляді контузії, ЗЧМТ, струсу головного мозку.
Відповідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Отже, ст.2 КАС України та ч.4 ст.242 КАС України вказують, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Доводи викладені в апеляційній скарзі висновків суду першої інстанції не спростовують.
За змістом частини першої статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального  права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги  висновків суду не спростовують,  то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 26 березня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 
          
Головуючий	 	 	Шидловський В.Б.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Капустинський М.М.    Сапальова Т.В.