УХВАЛА
06 серпня 2025 року 
м. Київ
справа № 450/453/22
провадження № 61-9537ск25
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Синельникова Є. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Блонський Михайло Андрійович, на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 04 листопада 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 26 червня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Райффайзен Банк», публічного акціонерного товариства «Вектор Банк», треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Національний банк України, Національне антикорупційне бюро України, про визнання недійсним договору відступлення права вимог,
ВСТАНОВИВ:
У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ «Райффайзен Банк», ПАТ «Вектор Банк», треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Національний банк України, Національне антикорупційне бюро України, про визнання недійсним договору відступлення права вимог.
Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 04 листопада 2024 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. 
Постановою Львівського апеляційного суду від 26 червня 2025 року апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 04 листопада 2024 року залишено без змін.
23 липня 2025 року ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Блонський М. А., звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 04 листопада 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 26 червня 2025 року, ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі. 
Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та не може бути вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги заявником не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.
ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Блонський М. А., заявлено клопотання про звільнення від сплати судового зборуза подання касаційної скарги з посиланням на частину третю статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».
У касаційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що звільнений від сплати судового збору на підставі частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів». При цьому посилається на висновки Великої Палати Верховного Суду, які викладені у постанові від 21 березня 2018 року справа № 761/24881/16-ц.
Відповідно до частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» та постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року по справі № 761/24881/16-ц споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов`язаними з порушенням їх прав і вони можуть захищатись як у суді першої інстанції (при пред`явленні позову), так і на наступних стадіях цивільного процесу.
Предметом позову ОСОБА_1 є визнання недійсним договору, що укладений між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Вектор Банк», щодо відступлення прав вимоги від 28 вересня 2016 року № 114/25t за кредитним договором № 014/7299/74/55832.
Тобто, у цій справі позивачем заявлено вимоги про оскарження договору відступлення прав вимоги, укладеного між юридичними особами:                                           АТ «Райффайзен Банк» ПАТ «Вектор Банк», в рамках їх господарської діяльності. Разом з тим, основний договір, права за яким відступалися згідно з оспореним договором, не регулюється Законом України «Про захист прав споживачів», оскільки сторонами такого договору також були суб`єкти підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 та AT «Райффайзен Банк».
Договір відступлення прав вимоги за своєю правовою природою не є правочином, укладеним із споживачем, тобто у наведеній ситуації відсутні характерні риси, притаманні договору про надання послуг споживачу, придбання товару тощо. Доводи ОСОБА_1 про те, що він звільнений від сплати судового збору за подання касаційної скарги є помилковим тлумаченням статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».
Отже  ОСОБА_1 з урахуванням предмета позову, не обґрунтував підстави звільнення його від сплати судового збору на підставі Закону України «Про захист прав споживачів».
Зважаючи на те, що позов подано у лютому 2022 року, судовий збір підлягає сплаті за ставками, встановленими законом станом на 01 січня 2022 року.
Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 
2022 року становив 2 481,00 грн.
Ставка судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 992,40 грн (2 481,00 грн*0,4) (редакція Закону України «Про судовий збір» на момент подання позовної заяви). 
Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми. 
Ураховуючи наведене, ставка судового збору, яка підлягає сплаті за подання касаційної скарги у цій справі з урахуванням коефіцієнту 0,8 становить 1 587,84 грн (992,40 грн *200%).
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у  
м. Києві/Печерському районі, код ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102, найменування платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.
На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату. 
Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Враховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліку.
Керуючись статтями 136, 185, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Блонський Михайло Андрійович, про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги відмовити.
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Блонський Михайло Андрійович, на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 04 листопада 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 26 червня 2025 року залишити без руху.
Надати для усунення зазначених вище недоліків касаційної скарги строк до 20 серпня 2025 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настають наслідки, передбачені процесуальним законом.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                          Є. В. Синельников