Справа № 738/1803/24 	Головуючий у 1 інстанції Парфененко О. Я. 	
Провадження № 33/4823/283/25 	  	
Категорія -  	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2025 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Оседача М.М.,  розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника – адвоката Маслак М.С. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Менського районного суду Чернігівської області від 03 вересня 2024 року,-

                                   В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:  
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання:                  АДРЕСА_2 , військовослужбовець,
притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП) з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн.
  Як встановив суд, 04 серпня 2024 року о 16 годині, ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем, в умовах особливого періоду, на території тимчасового розташування підрозділу військової частини в АДРЕСА_3 , виконував обов`язки військової служби з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу відмовився.
Не погодившись із рішенням суду, захисник – адвокат Маслак М.С. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1   подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого суду скасувати через незаконність та закрити провадження по справі, за відсутністю в діях її довірителя складу адмінправопорушення. Вважає, що висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи. Зазначає, що в справі відсутні належні, достовірні та допустимі докази вчинення              ОСОБА_1 адмінправопорушення та акцентує увагу на тому, що останній взагалі не перебував на території військової частини і не виконував обов`язки військової служби, а знаходився у лікарні, про що свідчить відповідна довідка із закладу охорони здоров`я. Також, посилається на те, що письмові пояснення свідків не можуть братись до уваги, оскільки їх не було допитано в судовому засіданні місцевого суду. 
Окрім цього, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, оскільки вважає пропущений його з поважних на те причин.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився. При цьому, апеляційним судом неодноразово вживались заходи щодо повідомлення останнього про час та місце слухання справи, але це не виявилось можливим, оскільки у абонента обмежена можливість отримувати вхідні дзвінки. 
Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена, зокрема, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником, протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Згідно ст.289 КУпАП в разі пропуску строку на апеляційне оскарження з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
З метою забезпечення принципу доступу громадян до правосуддя, з огляду на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд вважає за можливе поновити апелянту строк на звернення до суду.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Адміністративна відповідальність за ч.3 ст.172-20 КУпАП передбачена, зокрема, за розпивання алкогольних напоїв військовослужбовцями під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з ч.4 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи ( занять ) протягом робочого ( навчального ) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком ( розкладом занять ); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника ); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Указом Президента України від 24.02.2022 року №264/2022р, затвердженим Законом України від 24.02.2022 року №2102-ІХ, на території України з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який діє на даний час.
Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЧПЦ №281110, 04 серпня 2024 року о 16 годині, ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем, в умовах особливого періоду, перебував на території тимчасового розташування підрозділу військової частини в АДРЕСА_3 , в стані алкогольного сп`яніння.   04 серпня 2024 року о 17 год. 50 хв. ОСОБА_1 був доставлений до КНП «Менська міська лікарня». Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння останній відмовився, про що складено акт фіксації відкритої відмови, чим вчинив правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП  (а.с.4).
У відношенні ОСОБА_1 складений акт фіксації відкритої відмови військовослужбовця від проходження медичного освідчення на предмет перебування в стані алкогольного сп`яніння (а.с.11).

Апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1   складу правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, оскільки такий висновок не відповідає фактичним обставинам справи та не узгоджується із наявними в матеріалах справи доказами, які були неповно досліджені судом з точки зору їх допустимості.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи, в якому фактично формулюється обвинувачення особи у вчиненні певного правопорушення.

Статтею 266-1 КУпАП передбачений порядок проведення огляду на стан сп`яніння, зокрема, частиною шостою передбачено, що під час проведення огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів, уповноважена посадова особа застосовує спеціальні технічні засоби відеозапису, а в разі їх відсутності або неможливості застосування таких засобів, огляд проводиться у присутності двох свідків. У випадку застосування спеціальних технічних засобів відеозапису матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Проте, місцевим судом залишилось поза увагою, що в порушення вимог ст. 266-1 КУпАП, матеріали справи не містять відеозапису правопорушення, зробленого за допомогою спеціальних технічних засобів, а з протоколу про адміністративне правопорушення  вбачається, що він був складений за відсутності свідків.

Також, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, акту про відмову від проходження медичного огляду ОСОБА_1 , за відсутності зазначених у даних процесуальних документах відповідних ознак алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що ставить під сумнів взагалі можливе знаходження останнього у стані такого сп`яніння. Окрім цього, у письмових поясненнях свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 пояснили, що ОСОБА_1 було виявлено з ознаками алкогольного сп`яніння, проте, які саме ознаки мав останній, ними також не зазначено.    

Більш того, даний акт не підписаний ОСОБА_1 та відсутні у ньому будь-які його особисті пояснення, з приводу даних обставин.

Проте, вказані порушення залишились поза увагою суду першої інстанції.

Крім того, заява від імені ОСОБА_1 про визнання провини особою, щодо якої складений протокол про адміністративне правопорушення та про розгляд справи без його участі (а.с.10), також не підписана, що ставить під сумнів подання її до місцевого суду саме ОСОБА_1 .

Отже, місцевий суд, розглянувши справу у відсутність ОСОБА_1 , неповно з`ясував обставини справи, а взяв до уваги дані протоколу про адміністративне правопорушення та акту відмови від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, які складені з порушенням вимог Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення № 329 від 23.10.2021 року.

У відповідності до ст.7 КУпАП, ст.62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку встановлених законом, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 8 лютого 2001року,«Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Отже, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП не підтверджується наявними у справі і наданими суду доказами, а висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам.

Більш того, як слідує з тексту оскаржуваної постанови, місцевий суд, встановлюючи фактичні обставини справи, зазначив, що ОСОБА_1   виконував обов`язки військової служби, тобто, встановив обставини які не зазначені у протоколі про адмінправопорушення та самостійно змінив фабулу правопорушення, хоча таке формулювання правопорушення у протоколі відсутнє, чим вийшов за межі протоколу про адміністративне правопорушення.

Зі змісту ст. 279 КУпАП вбачається, що справа про адміністративне правопорушення підлягає судовому розгляду в межах обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення. Тому вони, з урахуванням положень ст. 256 КУпАП, мають бути викладені в протоколі конкретно, у спосіб, який унеможливлює їх неоднозначне тлумачення та відповідати диспозиції Закону про адміністративну відповідальність за вказане правопорушення.

Суд не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обставин у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитись в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням  ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, постанову суду першої інстанції не можна визнати законною та обґрунтованою, вона підлягає безумовному скасуванню, а справа - закриттю, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд – 

П О С Т А Н О В И В :

Поновити захиснику – адвокату Маслак М.С. строк на апеляційне оскарження постанови Менського районного суду Чернігівської області від 03 вересня 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника – адвоката Маслак М.С. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – задовольнити.

Постанову Менського районного суду Чернігівської області від                  03 вересня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП – скасувати, та закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП на підставі                п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно є остаточною і оскарженню не підлягає.      

Суддя	М. М. Оседач