УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №285/5996/24 Головуючий у 1-й інст. Літвин О. О. 
Номер провадження №33/4805/585/25
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2025 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі: захисника – адвоката Стрижака С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Касянчука Сергія Вікторовича, в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 03 квітня 2025 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
Постановою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 03 квітня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн. 
Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1  15 листопада 2024 року о 12-40 год на 236 км автодороги М06 поблизу с. Анета Звягельського району Житомирської області, керував автомобілем марки Hyndai, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення координації рухів, почервоніння очей, зіниці які не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у найближчому медичному закладі відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Не погоджуючись із вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Касянчук С.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування судом обставин справи. Апеляційна скарга обґрунтована, зокрема тим, що відмова ОСОБА_1 від проходження медичного огляду спровокована погрозами працівників ТЦК, які супроводжували працівників поліції, доправити його у лікарню для проходження ВЛК, на місці зупинки транспортного засобу йому виписали повістку для уточнення облікових даних. А 15 листопада 2024 року о 15-30 год водій самостійно пройшов огляд на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння у КП «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради, про що надав відповідний висновок лікаря.
Вважає, що у діях скаржника відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а вина – не доведена.
В судовому засіданні захисник Стрижак С.В. апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити. 
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, доходжу наступного висновку.
Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Оцінка доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як слідує з матеріалів справи ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України за, що передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Згідно пункту 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України) передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Пунктом 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст. 130 КУпАП.
Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за встановлених та викладених у постанові обставин, підтверджується зібраними у справі доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №757361 від 15 листопада 2024 року (а.с. 2); копією постанови серії ББА №252941 від 15 листопада 2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП (а.с. 6); направленням на огляд водія транспортного засобу до КНП «Звягельська багатопрофільна лікарня» (заклад охорони здоров`я) з метою виявлення стану наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15 листопада 2024 року, від проходження огляду водій відмовився; розпискою про роз`яснення прав та обов`язків (а.с. 3); розпискою про ознайомлення водія з вимогами ч. 1 ст. 266 КУпАП щодо відсторонення водія від керування транспортним засобом (а.с. 5) Від підпису адміністративних матеріалів ОСОБА_1 відмовився; відеозаписами з портативної нагрудної камери працівників поліції. 
Так, із вказаного відеозапису вбачається, що працівники поліції зупинили автомобіль Hyndai, реєстраційний номер НОМЕР_1 , за кермом перебував ОСОБА_1 . Працівник поліції представився, пояснив причину зупинки (водій здійснював рух, не зайнявши правого краю на проїзній частині, чим порушив п. 11.2 ПДР), попросив надати документи для перевірки. Разом з тим, працівник поліції виказав підозру про перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння у зв`язку із виявленими ознаками: тремтіння пальців рук, почервоніння очей та обличчя, вузькі зіниці очей, поведінка, що не відповідає обстановці. На запитання чи вживав водій наркотичні речовини, той заперечив, вказавши, що хворіє, вживає ліки. Водій надав можливість перевірити багажне відділення автомобіля на наявність заборонених речей. На неодноразову пропозицію поліцейського пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я, водій вказував, що не відмовляється, просив надати йому направлення, з яким останній збирався відвідати лікарню на своєму автомобілі. Працівник поліції після роз`яснення водію порядок доправлення водіїв до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння, а також наслідки відмови від проходження огляду, розцінив відсутність чіткої відповіді та ухиляння від вимоги поліцейського щодо огляду як відмову від такого. Водій вказував, що має підстави вважати, що працівники поліції або працівники ТЦК, які були присутні під час зупинки автомобіля, відвезуть його на огляд для проходження військово-лікарської комісії. Далі водію роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Складені щодо нього постанова за ч. 2 ст. 122 КУпАП та протокол ч. 1 ст. 130 КУпАП оголошені водію, від ознайомлення та підпису з протоколом він відмовився. Від керування транспортним засобом водія відсторонили, подальший рух за кермом заборонили. 
Дані зафіксовані на відеозаписі повністю спростовують доводи апелянта та свідчать, що поліцейський діяв з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
Зазначені вище докази суд першої інстанції вірно визнав належними та допустимими та такими, що в сукупності та взаємозв`язку доводять винуватість ОСОБА_1 у скоєнні вказаного адміністративного правопорушення, а відеозапис із портативних камер поліцейських, на думку апеляційного суду, не має ознак монтування, є послідовним та відповідає п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України 18 грудня 2018 року №1026 та вимогам ст. 251 КУпАП. 
Порядок проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів визначений Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року.
Пунктом 2 Розділу І Інструкції встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Тобто за змістом цієї норми поліцейський, як посадова особа, на яку покладено обов`язок забезпечення безпеки дорожнього руху, самостійно за власним переконанням визначає наявність у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння, визначених п.п. 3, 4 Розділу І Інструкції.
Працівники поліції зауважили водію на тремтіння пальців рук, звужені зіниці, поведінку, що не відповідає обстановці, що є ознаками наркотичного сп`яніння як підстави для вимоги про проходження відповідного огляду.
Згідно п. 7 Розділу 1 інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – заклад охорони здоров`я). 
Згідно п. 7 Розділу 3 інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.
У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я (пункт 12 розділу 2 інструкції).
Пунктом 17 Розділу 3 інструкції передбачено, що зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.
Згідно п. 20 Розділу 3 інструкції висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.
Згідно п. 22 Розділу 3 інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.
Копія долученого до справи скаржником висновку №1018 від 15 листопада 2024 року КНП «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради про відсутність у ОСОБА_1 ознак алкогольного та наркотичного сп`яніння, а також відсутність у крові етилового алкоголю, а в сечі - амфетамінів, канабіодів, морфіну, метадону, бензодіазепінів, барбітуратів, метамфітаміну, солі, складеного 15 листопада 2024 року о 15 -30 год щодо огляду ОСОБА_1 , на думку апеляційного суду, вищевказаним пунктам Інструкції не відповідає, огляд проводився після спливу двогодинного строку, встановленого законодавством, та без присутності працівників поліції, тому не може вважатись доказом відсутності у діях водія складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в тому числі й у зв`язку з тим, що протокол про вчинення адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1 складено у зв`язку з відмовою особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, тобто за порушення ним п. 2.5 Правил, а не за вчинення адміністративного правопорушення, яке полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Матеріали провадження не містять даних, які б свідчили про оскарження ОСОБА_1 неправомірних, на його думку, дій працівників поліції, щодо його зупинки або здійснення будь-якого тиску під час складання процесуальних документів, які слугували підставою для розгляду місцевим судом.
Аргументи скаржника щодо його побоювань з приводу можливого доправлення водія працівниками ТЦК на ВЛК, на думку апеляційного суду, є його оціночним судженням та не є предметом розгляду у даній справі. Як вбачається з матеріалів справи та долучених відеозаписів працівники ТЦК намагались встановити обставини перебування ОСОБА_1 на військовому обліку, наявність у останнього відповідних документів, виписали повістку. Будь-яких неправомірних дій, які б могли викликати у водія сумніви щодо неупередженого ставлення до нього з боку працівників ТЦК не зафіксовано. Проте на думку апеляційного суду вказані обставини не впливають на правильність висновків суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Підстав для виклику свідків та витребування додаткових доказів, суд апеляційної інстанції не вбачає, оскільки матеріали справи містять достатньо доказів для вирішення питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінуємого йому правопорушення. Крім того, об`єктивних перешкод в отриманні ОСОБА_1 та його захисниками зазначених в прохальніх частинах клопотань інформації з часу надходження справи до суду (29.11.2024) не існувало.
Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.
Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, будь-яких вагомих доказів та доводів на спростування правильності висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не надано.
Враховуючи наведене, приходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
За таких обставин, відсутні підстави для скасування чи зміни постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу адвоката Касянчука Сергія Вікторовича, в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 03 квітня 2025 року - без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя Н.Й. Григорусь