ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2025 року
м. Хмельницький

Справа № 686/11570/25
Провадження № 33/820/419/25

Суддя Хмельницького апеляційного суду Матущак М.С., за участю секретаря судового засідання Дюг А.М., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , – адвоката Підлісного О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 травня 2025 року,
в с т а н о в и в :
Цією постановою 
ОСОБА_1 , 
ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює слюсарем на СТО, 
визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124, ч.4 ст.130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 3 (три) роки.
Стягнуто з нього на користь держави 605 грн 60 коп судового збору. 
За постановою суду, 14 квітня 2025 року о 09 год 00 хв у м. Хмельницькому на вул. Н.Янчук, 10, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Jeep Cherokee», д.н.з. НОМЕР_1 , не дотримався безпечного бокового інтервалу та допустив наїзд на припаркований автомобіль «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 , та на припаркований автомобіль «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_3 , унаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
ОСОБА_1 , будучи причетним до ДТП, місце події залишив та цього ж дня о 12 год 00 хв після вчинення ДТП до проведення медичного огляду вживав алкоголь, чим порушив вимоги п.2.10 (а, е, є), 13.3 Правил дорожнього руху.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ПДР України та вчинив правопорушення передбачені ст.ст.124, 122-4 та ч.4 ст.130 КУпАП. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив постанову Хмельницького міськрайонного суду від 12 травня 2025 року в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.130 КУпАП скасувати через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП. 
Уважав, що постанова судді місцевого суду є незаконною і необґрунтованою в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.130 КУпАП. 
Зазначав, що суд першої інстанції не з`ясував усіх обставин справи, не дотримався принципу законності та повного і всебічного розгляду, що й призвело до постановлення хибного судового рішення через порушення норм процесуального права та неправильне застосуванням норм матеріального права. 
Стверджував, що працівники поліції при складані протоколу про адміністративне правопорушення порушили вимоги ст.256 КУпАП, тому він не є доказом.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши захисника Підлісного О.В. на підтримання апеляційної скарги з викладених у ній мотивів, приходжу до висновку про таке.
Висновок місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, 124 КУпАП, в апеляційному порядку не оскаржується. За таких обставин, суд апеляційної інстанції перевіряє обґрунтованість рішення суду в межах, заявлених в апеляційній скарзі вимог щодо законності і обґрунтованості притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.130 КУпАП. 
Відповідно до положень ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлене неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. 
Згідно з вимогами ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і залежно від установленого прийняти мотивоване законне рішення. 
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП). 
Положення ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст.124 КУпАП.
Відповідно до статті 122-4 КУпАП, відповідальність настає за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4 КУпАП, є доведеною і не оскаржується. 
Частиною 4 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.
Відповідно до п.2.10 «є» ПДР, у разі причетності до ДТП водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).
Обставини вчиненого ОСОБА_1 порушення п.2.10 «є» ПДР та відповідно вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, підтверджені: 
- відомостями протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №300182 від 14.04.2025 року в якому зафіксовано вчинене ОСОБА_1 порушення п.2.10 (є) ПДР України;
- результатом тесту, проведеного за допомогою спеціального технічного засобу, – алкотестера «Dragеr Alcotest 7510» №719 від 14 травня 2025 року, яким констатовано стан сп`яніння – 2,73 ‰;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, яким виявлено ознаки алкогольного сп`яніння у водія: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови;
- відеозаписами на яких зафіксовано, як водій автомобіля «Jeep Cherokee», д.н.з. НОМЕР_1 , залишає місце ДТП, його згода на процедуру проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та його відмова від подальшого проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі.
Уважаю, що місцевий суд дав належну правову оцінку цим доказам і дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_1 порушив 2.10 «є» Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч.4 ст.130 КУпАП.
У ході перегляду справи апеляційною інстанцією не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного вищевказаною інструкцією. 
Відповідно до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння чи під дією лікарських засобів підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Місцевим судом обґрунтовано взято до уваги неодноразові пояснення ОСОБА_1 про те, що саме після ДТП він вживав міцний алкоголь, з чим погоджується і апеляційний суд.
ОСОБА_1 інкримінується вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після ДТП за її участю алкоголю, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду, тобто, вчинення правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП.
Отже, на підставі досліджених доказів приходжу до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, доведена.
Проаналізувавши докази, слід прийти до висновку, що вони узгоджуються між собою та є належними, підстав визнавати їх недопустимими чи недостовірними немає.
Невизнання винуватості ОСОБА_1 апеляційний суд сприймає як спосіб захисту та спробу останнього уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, якеє очевидним.
З огляду на викладене, дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення в їх сукупності, приходжу до висновку про обґрунтованість та законність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.4 ст.130 КУпАП.
Порушень вказаних вимог законодавства, які би ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, не виявлено.
Переконливих доводів у апеляційній скарзі чи в судовому засіданні апеляційного суду, які би спростовували висновки суду першої інстанції, не встановлено. 
Доводи апеляційної скарги спростовані зібраними та дослідженими доказами у справі, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку.
Висновки суду першої інстанції ґрунтуються на належних, допустимих та достовірних доказах.
При накладенні адміністративного стягнення відповідно до вимог ст.33 КУпАП ураховано характер правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
З огляду на викладене, підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо скасування постанови місцевого суду та закриття провадження у справі в частині притягнення до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.130 КУпАП не встановлено.
Керуючись ст.294 КУпАП,
п о с т а н о в и в :
Постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 травня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1  за ст.122-4, ст.124, ч.4 ст.130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 – без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя Хмельницького
апеляційного суду М.С. Матущак