УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 червня 2025 року
м. Київ
справа №  161/19369/24
провадження № 51 - 5053 ск 24
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючої                          ОСОБА_1 ,
суддів                                   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 жовтня 2024 року та відповідь Волинського апеляційного суду від 20 березня 2025 року вихідний № 02.14/46/2025,
встановив:
До Верховного Суду надійшла касаційна скарга на вищевказану ухвалу місцевого суду та повідомлення Волинського апеляційного суду.
У касаційній скарзі ОСОБА_4 порушує питання про перевірку вказаної ухвали та відповіді у касаційному порядку та просить Верховний Суд скасувати зазначену ухвалу місцевого суду, а кримінальне провадження щодо нього закрити.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність положенням кримінального процесуального закону, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини першої статті 129 Конституції України).
Встановлюючи обмеження права на касаційне оскарження судових рішень, законодавець повинен керуватися такою складовою принципу верховенства права, як пропорційність. За правовою позицією Конституційного Суду України обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним (абзац шостийпідпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19 жовтня 2009 року № 26-рп/2009).
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 424 КПК у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Заперечення проти інших ухвал можуть бути включені до касаційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками апеляційного провадження. 
Отже, предметом касаційного розгляду може бути судове рішення, ухвалене місцевим судом після його перегляду апеляційним судом й виключно у випадках передбачених Кримінально процесуальним кодексом України.
Оскільки ухвала місцевого суду не була предметом перегляду суду апеляційної інстанції, тому вона не може бути оскаржена в суді касаційної інстанції.
У своїй касаційній скарзі  ОСОБА_4 вказує на оскарження відповіді апеляційного суду, що не є предметом касаційного розгляду згідно статті 424 КПК. 
З огляду на викладене  касаційна скарга  ОСОБА_4  не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції, тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 жовтня 2024 року та відповідь Волинського апеляційного суду від 20 березня 2025 року вихідний № 02.14/46/2025.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

 
ОСОБА_1                         ОСОБА_2                            ОСОБА_3