ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2025 року                                 м. Дніпро                             Справа №  908/72/24
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді:          Кощеєва І.М. ( доповідач )
суддів:                       Чус О.В., Дарміна М.О.

секретар судового засідання: Скородумова Л.В.

представники сторін:
від позивача:          Богач А.О.
від відповідача:    не з`явився
від третьої особи: Острянський В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу    
Фізичної особи-підприємця  Сьоми Дарини Андріївни 
на рішення Господарського суду Запорізької  області  від  22.08.2024 р. 
( суддя Ярешко О.В., м. Запоріжжя, повний текст ухвали складено 29.08.2024 р. ) 
у справі 
за позовом 
Фізичної особи-підприємця  Сьоми Дарини Андріївни, 
м. Суми
до: 
Товариства з обмеженою відповідальністю “ПРАЙМ-БІО”, 
м. Запоріжжя
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору 
на стороні Позивача: 
ОСОБА_1 , 
м. Запоріжжя
про припинення порушення прав інтелектуальної власності

  ВСТАНОВИВ:
1.       Короткий зміст позовних   вимог.
Фізична особа-підприємець  Сьома Дарина Андріївна звернулась до Господарського суду Запорізької області  з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “ПРАЙМ-БІО”, про заборону ТОВ “ПРАЙМ-БІО” використовувати в будь-який спосіб у своїй господарській діяльності корисну модель “Тверде альтернативне паливо”, захищену патентом України № 101804 від 25.09.2015 р., зокрема виготовляти товари із застосуванням запатентованої корисної моделі, застосовувати такі товари, пропонувати до продажу, зокрема через мережу Інтернет, продавати та іншим шляхом вводити виготовлені товари в цивільний оборот або зберігати такі товари в зазначених цілях.

2.       Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у   справі.
Рішенням Господарського суду Запорізької  області  від  22.08.2024 р. у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

3.      Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Фізична особа-підприємець  Сьома Дарина Андріївна, через систему "Електронний суд", звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду повністю та ухвалити нове рішення, яким позовну заяву задовольнити.

4.      Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, Скаржник вважає, що при винесенні оскаржуваного рішення, Господарським судом Запорізької області було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неналежним чином досліджено та оцінено докази наявні в матеріалах такої справи, внаслідок чого суд прийшов до висновків, які не відповідають фактичним обставинам. Крім того, судом безпідставно відмовлено у задоволенні клопотань сторони Позивача про витребування доказів та призначення комплексної експертизи в сфері інтелектуальної власності та технічної експертизи матеріалів.
Водночас, на думку Скаржника, висновки суду у справі про те, що Відповідачем не могло бути надано відповідну запитувану документацію та зразки продукції для проведення експертизи є протиправними, та є лише припущенням суду, яке не базується на наявних у справі доказах. Позивачка і була позбавлена можливості у самостійному порядку надати висновок експерта з зазначеного питання, так як на день подання позовної заяви у неї була відсутня відповідна технічна документація Відповідача на сам продукт, зразок такого продукту та відомості про технологію його виробництва, що в свою чергу унеможливлювало проведення такої експертизи саме в односторонньому порядку на замовлення Позивачки. Саме тому, Позивачка і заявляла клопотання про проведення експертизи у суді, а також клопотання про витребування відповідних доказів з метою її проведення та підтвердження конкретних обставин справи, що є її правом у відповідності до ст. 81 та ст. 99 ГПК України та узгоджується з засадою змагальності сторін.
При цьому Скаржник зазначає, що суд першої інстанції протиправно відхилив Звіт про причину виникнення пожежі від 07.03.2024 р. як доказ та не врахував його при прийнятті оскаржуваного рішення. Крім того, суд першої інстанції протиправно зазначає, що третя особа заперечувала проти клопотання Позивача про приєднання доказів до матеріалів справи, оскільки така Третя особа, як раз таки навпаки підтримувала зазначене клопотання.
Скаржник наголошує на тому, що необґрунтоване посилання Відповідача на неможливість надати суду докази для проведення експертизи, з підстав, нібито, виникнення пожежі, при тому, що вказаною пожежею взагалі не було встановлено знищення запитуваних документів та зразків продукції, що підтверджено наявним у справі Звітом про причину виникнення пожежі від 07.03.2024 р. мало бути констатовано судом як ухилення такого учасника справи від подання до суду документів та матеріалів для проведення експертизи.
Скаржник вважає, що Господарський суд Запорізької області при розгляді справи № 908/72/24 з урахуванням приписів ч. 4 ст. 102 ГПК України, мав повне та обґрунтоване право визнати встановленою обставину того, що Відповідачем здійснюється виробництво та реалізація ( введення в цивільний обіг ) товарів, в яких використано кожну ознаку, включену до незалежного пункту формули корисної моделі, або ознаку, еквівалентну їй, що визначені в формулі Корисної моделі «Тверде альтернативне паливо», яка захищена патентом України № 101804 зареєстрованого в Державному реєстрі патентів України на корисні моделі      25.09.2015 р.
Скаржник зазначає, що Позивачкою з метою підтвердження порушення її права інтелектуальної власності було надано Договір поставки № 08092021-1 від 08.09.2021 р., який був укладений між ТОВ «ПРАЙМ-БІО» ( Постачальник ) та ФОП Жебрак Д.М. ( Покупець ). Вказані у договорі показники товару знаходяться в межах еквівалентності формули вказаній у патенті № НОМЕР_1 , що є порушенням прав Позивачки та свідчить про неправомірне використання Відповідачем у виробництві своєї продукції запатентованої формули, що нині належить Позивачці.
Відтак, на думку Скаржника, спираючись на стандарт вірогідності доказів, передбачений ст. 79 ГПК України, можна констатувати, що докази Позивачки скоріше свідчать про те, що порушення її прав Відповідачем скоріше відбулося, аніж ні.

5.      Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.
   Відповідач та Третя особа не скористалися своїм правом згідно ч. 1   ст. 263 ГПК України   та не надали суду відзивів на апеляційну скаргу, що згідно ч. 3   ст. 263 ГПК   України не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

6.       Рух справи в суді апеляційної інстанції.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судововї справи між суддями від 10.09.2024 р. для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді – Кощеєв І.М. ( доповідач ), судді – Чус О.В., Дармін М.О..
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 13.09.2024 р. витребувано у Господарського суду Запорізької області матеріали справи/копії матеріалів справи № 908/72/24. 
Матеріали справи № 908/72/24 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 30.09.2024 р. апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця  Сьоми Дарини Андріївни на рішення Господарського суду Запорізької  області  від  22.08.2024 р. у справі № 908/72/24 залишено без руху, надано апелянту строк для усунення недоліків.
Після усунення недоліків апеляційної скарги, ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 08.10.2024 р. відкрито апеляційне провадження у справі та призначено апеляційну скаргу до розгляду в судове засідання на 05.02.2025 р..
05.02.2025 р. в систему "Діловодство спеціалізованого суду" внесено інформаційну довідку, відповідно до якої та з урахуванням п. 2.4.6 Засад використання  автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, у зв`язку з перебуванням судді-члена колегії Чус О.В. у відпустці, розгляд справи в судовому  засіданні  не відбувся.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 07.02.2025 р. у зв`язку із усуненням обставин, пов`язаних з неможливістю проведення судового засідання 05.02.2025 р., розгляд апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця  Сьоми Дарини Андріївни на рішення Господарського суду Запорізької  області  від  22.08.2024 р. у справі № 908/72/24 призначено в судове засідання на  04.06.2025 р..
Відповідач не скористався своїм правом участі в судовому засіданні та не забезпечив явку уповноваженого представника, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.
Беручи до уваги, що неявка вказаного учасника провадження у справі, належним чином повідомленого про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, матеріали справи є достатніми для розгляду апеляційної скарги, апеляційний господарський суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності представника Відповідача.                  
У судовому засіданні 04.06.2025 р. була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.

7.       Встановлені судом обставини справи.
25.09.2015 р. в Державному реєстрі патентів України на корисні моделі зареєстровано патент на корисну модель № 101804 “Тверде альтернативне паливо”. Винахідниками за цим патентом є: Острянський В. І., Квятковський Д. В., Вайванцев М. В., власником:       Острянський В. І..
Згідно Опису до патенту на корисну модель, тверде альтернативне паливо містить органічний компонент, при цьому, як органічний компонент воно містить очищений пресований гідролізний лігнін, вологість якого становить 10,0-40,0%, щільність – не менше 0,9000 г/см3, зольність – 9,0-20,0%. Тверде альтернативне паливо відрізняється тим, що воно виконане у вигляді пелет або брикетів, або гранул, або таблеток, або у вигляді іншої ствердлої форми. Експериментально встановлено, що паливо з такими фізико-технічними характеристиками горить на протязі достатньо тривалого часу з теплотою згорання до 4400-6500 ккал/кг.
Відповідно Висновку експертизи щодо умов патентоздатності від 19.03.2022 р. № 2593/ЗУ/22, зробленого ДП “Український інститут інтелектуальної власності”,                                 за результатами експертизи запатентованої корисної моделі встановлено, що запатентована корисна модель за патентом України № 101804 відповідає умовам патентоздатності корисної моделі, визначеним для неї ч. 2 ст. 7 Закону України “Про охорону прав на винаходи і корисні моделі”.
25.10.2023 р. між OXALIS INVESTMENT SOLUTIONS LLP ( власник патенту № НОМЕР_1 ) та Фізичною особою-підприємцем Сьомою Дариною Андріївною ( Покупець ) було укладено договір № 1 про передачу виключних майнових прав інтелектуальної власності на корисну модель ( права власності на корисну модель ). 
Згідно п. 1.1 цього договору, під корисною моделлю у цьому договорі розуміється об`єкт інтелектуальної власності, що створений винахідниками: Віктором Острянським, Дмитром Квятковським, Михайлом Вайванцевим в результаті їх творчої діяльності в сфері технології тверде альтернативне паливо, яке містить органічний компонент, яке відрізняється тим, що як органічний компонент воно містить очищений пресований гідролізний лігнін, вологість якого становить 10,0-40,0%, щільність – не менше 0,9000 г/см3, зольність – 9,0-20,0%. Виконане у вигляді пелет або брикетів, або гранул, або таблеток, або у вигляді іншої ствердлої форми, патент номер 101804, зареєстрованого в Державному реєстрі патентів України на моделі 25.09.2015 р.. 
Відповідно до п. 1.2 договору, назва корисної моделі: тверде альтернативне паливо. 
Під виключними майновими правами інтелектуальної власності на корисну модель у цьому договорі розуміється: виключне право на використання корисної моделі, у тому числі реалізація корисної моделі, у якості товару, та/або будь-яке інше його використання визначеними способами, що передбачені даним договором і в межах, передбачених цим договором; виключне право дозволяти використання корисної моделі ( видавати ліцензії );  виключне право перешкоджати неправомірному використанню корисної моделі, в тому числі забороняти таке використання іншими особами в межах терміну, встановлених законодавством України і даним договором ( п. 1.3 договору ). 
Відповідно до п. 1.4 договору, під передачею виключних майнових прав інтелектуальної власності на корисну модель у даному договорі розуміється їхнє відчуження власником у власність покупця. 
За умовами пункту п. 2.1 договору, у порядку і на умовах, визначених чинним законодавством України, Власник передає ( відчужує ) у власність Покупця виключні майнові права інтелектуальної власності на корисну модель, а Покупець приймає у власність всі виключні майнові права на корисну модель і за надання цих прав сплачує власнику винагороду на умовах, у розмірі і порядку, передбачених даним договором. 
Згідно п. 2.2 договору, Покупець зобов`язується в термін не пізніше п`яти календарних днів з моменту підписання даного договору подати до Державної організації “Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій” (УКРНОІВІ) заяву про публікацію та внесення до відчуження та здійснити сплату збору за внесення до реєстру відомостей.
Відповідно п. 9.1, договір набирає сили з дня його підписання сторонами і діє протягом десяти років, що відліковуються від дати подання заявки на корисну модель в установленому законом порядку, але у будь-якому разі не менш строку чинності виключних майнових прав інтелектуальної власності на корисну модель, що встановлений законодавством.
Як слідує з Виписки з Державного реєстру України корисних моделей від 20.12.2023 р. № 8981/ПУ/23, до Реєстру внесені відомості щодо передачі виключних майнових прав інтелектуальної власності на корисну модель за патентом № 101804; володілець ОСОБА_2 .. 
Як зазначено в позовній заяві, Позивачу стали відомі факти того, що Товариство з обмеженою відповідальністю  “ПРАЙМ-БІО” ( Відповідач ), починаючи ще з 2020 року й по теперішній час, здійснює виготовлення та продаж гранул паливних ( пелетів ) з технічними та якісними характеристиками, які повторюють кожну ознаку незалежного пункту формули корисної моделі за патентом України на корисну модель № 101804, зареєстрованому в Державному реєстрі патентів України на корисні моделі 25.09.2015 р.. При цьому, вказаний факт, у тому числі, але не виключно підтверджується, зокрема, договором поставки № 08092021-1 від 08.09.2021 р., який був укладений між ТОВ “ПРАЙМ-БІО” ( Постачальник ) та ФОП Жебрак Д.М. ( Покупець ), за умовами якого ( п. 1.1 ) Постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, передати у власність Покупця гранули паливні ( пелети ), а Покупець зобов`язується оплатити та прийняти товар відповідно до умов даного договору. 
Найменування, кількість та ціна товару, строки поставки узгоджуються сторонами в специфікації ( п. 1.2 договору поставки № 08092021-1 ).
Підписанням цього договору постачальник підтверджує та гарантує, зокрема, що товар є його власністю, відсутні будь-які заборони та обмеження на його відчуження, відсутні будь-які обтяження товару, жодні інші особи не заявляються про будь-які свої права на товар ( п. 1.3 договору поставки № 08092021-1).
Згідно п. 3.1 договору поставки № 08092021-1, результати випробувань гранул паливних в лабораторії ССІ: - загальна волога, % - 14,9; зольність, % - 21,1; масова частка загальної сірки, % - 0,87; нижча теплота згорання, ккал/кг. – 3769; діаметр, мм – 8,0.
Факт поставки товару підтверджується видатковою накладною, підписаною уповноваженими представниками обох сторін цього договору ( п. 1.2 договору поставки № 08092021-1 ).
За умовами п. 8.1 договору поставки № 08092021-1, договір діє до 31.12.2021 р..
До цього договору його сторонами укладено специфікацію № 1 від 08.09.2021 р., якою встановлено, що товаром, який поставляється, є гранули паливні ( пелети ) у кількості 5 тон на суму з ПДВ – 12 000,00 грн.; термін поставки: вересень 2021 року.
Згідно видаткової накладної № 5 від 19.10.2021 р. Відповідачем за цим договором передано  покупцю гранули паливні ( пелети ) ТУ У 20.5-43514864-001:2020 у кількості 3 тон на суму з ПДВ – 7 200,00 грн. Відповідачем виписано рахунок на оплату № 2 від 08.09.2021 р. за гранули паливні на суму 7 200,00 грн.
Під час розгляду спору в суді першої інстанції, Відповідач не заперечив укладення договору поставки № 08092021-1 від 08.09.2021 р. зі специфікацією № 1, передачі товару за видатковою накладною № 5 від 19.10.2021 р..
Як встановлено судом першої інстанції, ТОВ “ПРАЙМ-БІО” було розроблено 10.04.2020 р. та затверджено 15.04.2020 р. Технічні умови “Біопаливо тверде з лігніну гідролізного” ТУ У 20.5-43514864-001:2020. Технічні умови перевірені ДП “Тернопільський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації” 16.04.2020 р..
Розділом 1 даних Технічних умов, визначено, що ці технічні умови розповсюджуються на біопаливо тверде, що виготовляється з лігніну гідролізного у формі порошку або гранул паливних – пелети, які проходять етапи збагачення (очистки від сторонніх включень), сушки та подальшого гранулювання (для пелет).
Згідно розділу 3 вказаних Технічних умов, за показниками якості паливо повинно відповідати нормам: для гранул – загальна волога не більше 10%, загальна сірка не більше 0,76%, зольність не більше 14,0%, нижча теплота згорання 16,0 (3824 ккал/кг), вища теплота згорання 19,0 (4541 ккал/кг), об`ємна (насипна) щільність 410,0 кг/м3.
За результатами протоколу випробувань від 21.05.2021 р. Замовника ТОВ “ПРАЙМ-БІО” палива: гранули паливні (пелети) з лігніну гідролізного (дата проведення випробувань: 20-21.05.2021, випробувальна лабораторія ТОВ “ССІ”), загальна волога 14,9%, зольність 21,1%, масова частка загальної сірки 0,87%, нижча теплота згорання 15,78 (3769 ккал/кг), вища теплота згорання 25,16 (6009 ккал/кг).
ТОВ “ПРАЙМ-БІО” розроблено та затверджено 01.07.2022 р. Технічні умови “Біопаливо тверде з лігніну гідролізного” ТУ У 20.5-43514864-001:2022 ( на заміну ТУ У 20.5-43514864-001:2020 ). Технічні умови перевірені ДП “Тернопільський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації” 13.07.2022 р..
Розділом 1 даних Технічних умов, визначено, що ці технічні умови поширюються на біопаливо тверде, що виготовляється з лігніну гідролізного у формі порошку або гранул паливних – пелети, які проходять етапи збагачення ( очистки від сторонніх включень ), сушки та подальшого гранулювання ( для пелет ).
Згідно розділу 3 вказаних Технічних умов, за показниками якості паливо повинно відповідати нормам: для гранул – загальна волога не більше 18,0%, загальна сірка не більше 0,76%, зольність не більше 18,0%, нижча теплота згорання 16,0 (3824 ккал/кг), вища теплота згорання 19,0 (4541 ккал/кг), об`ємна (насипна) щільність не менше ніж 550,0 кг/м3.
Позивачка вважає, що Відповідач, здійснюючи виготовлення й реалізацію продукту              ( пелетів ) із застосуванням запатентованої корисної моделі, що нині належить Позивачці, порушує права її інтелектуальної власності, що стало підставою для звернення до суду.
За наслідками розгляду позову господарським судом прийнято оскаржуване рішення у даній справі.
Судове рішення про відмову у задоволені позовних вимог, мотивоване тим, що Позивачем не було надано суду належних та достатніх доказів на підтвердження використання Відповідачем у своїй господарській діяльності корисної моделі, що захищена патентом № 101804. При цьому, клопотання Позивача щодо витребування доказів у Відповідача судом задоволені не були в зв`язку з відсутністю цих доказів у останнього, у зв`язку з їх знищенням внаслідок пожежі.  Враховуючи відсутність у учасників справи технічної та технологічної документації та зразків продукції, суд відмовив у задоволенні клопотання Позивача про призначення в справі комплексної судової експертизи в сфері інтелектуальної власності та технічної експертизи матеріалів. 
Разом з тим, посилання Позивача на те, що Відповідач здійснював та продовжує здійснювати виготовлення та продаж гранул паливних ( пелетів ) з технічними та якісними характеристиками, які повторюють кожну ознаку незалежного пункту формули корисної моделі за патентом № 101804, місцевим господарським судом до уваги прийнято не було,  з посиланням на не підтвердження вказаного твердження належними та допустимими доказами в розумінні ст. ст. 76, 77 ГПК України.
Також, суд зазначив, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а з наданих сторонами доказів не вбачається порушення Відповідачем права інтелектуальної власності Позивача.

8.       Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції
Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника Позивача та Третю особу, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а рішення господарського суду залишити без змін, виходячи з наступного.
Предметом спору є вимоги Позивача щодо заборони Відповідачу використовувати корисну модель за патентом у своїй господарській діяльності.  
Відтак, в силу приписів ст. 28 Закону України “Про охорону прав на винаходи і корисні моделі” для правильного вирішення спору в цій справі, необхідно встановити чи використана кожна ознака корисної моделі “Тверде альтернативне паливо”, що включена до незалежного пункту формули за патентом № 101804, зареєстрованим у Державному реєстрі патентів України  на корисні моделі 25.09.2015 р., або ознака, еквівалентна їй, у продукті “Гранули паливні (пелети)”, що виробляються  Товариством з обмеженою відповідальністю “ПРАЙМ-БІО”.
Відповідно до ст. 154 ГК України, відносини, пов`язані з використанням у господарській діяльності та охороною прав інтелектуальної власності, регулюються цим Кодексом та іншими законами. До відносин, пов`язаних з використанням у господарській діяльності прав інтелектуальної власності, застосовуються положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом та іншими законами.
Право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об`єкт права інтелектуальної власності, визначений   цим кодексом України    та іншим законом ( ч. 1   ст. 418 ЦК України    ). 
За змістом ст. 1 Закону      України “Про охорону прав на винаходи і корисні моделі”, винахід ( корисна модель ) - результат інтелектуальної, творчої діяльності людини в будь-якій сфері технології.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 459 ЦК України,     об`єктом винаходу може бути продукт (пристрій, речовина тощо) або процес у будь-якій сфері технології.     Законом     можуть бути встановлені продукти та процеси, які не є придатними для набуття права інтелектуальної власності на них відповідно до цієї статті. Аналогічні приписи містить ст. 156 ГК України.
Згідно з ч. ч.  1, 2     ст. 462 ЦК України, набуття  права інтелектуальної власності на винахід і корисну модель засвідчується патентом, на промисловий зразок - свідоцтвом. Обсяг правової охорони визначається формулою винаходу, корисної моделі, зображенням промислового зразка.
Право на реєстрацію винаходу ( корисної моделі ), секретного винаходу (секретної корисної моделі) має винахідник, якщо інше не передбачено цим Законом ( ч. 1 ст. 8 Закону України “Про охорону прав на винаходи і корисні моделі”).
Ч. ч. 2, 3 та 5 ст. 6 Закону України “Про охорону прав на винаходи і корисні моделі”    визначено, що об`єктом винаходу, правова охорона якому надається згідно з цим     Законом, може бути продукт ( пристрій, речовина, штам мікроорганізму, культура клітин рослини і тварини тощо ). Об`єктом корисної моделі, правова охорона якій надається згідно з цим Законом, може бути пристрій або процес ( спосіб ). Пріоритет, авторство і права на винахід та корисну модель засвідчуються патентом. Обсяг правової охорони, що надається, визначається формулою винаходу або корисної моделі. Тлумачення формули здійснюється в межах опису винаходу, корисної моделі та відповідних креслень.
Майновими правами інтелектуальної власності на винахід, корисну модель, промисловий зразок, відповідно до ст. 464 ЦК України є: право на використання винаходу, корисної моделі, промислового зразка; виключне право дозволяти використання винаходу, корисної моделі, промислового зразка ( видавати ліцензії ); виключне право перешкоджати неправомірному використанню винаходу, корисної моделі, промислового зразка, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом. Майнові права інтелектуальної власності на винахід, корисну модель, промисловий зразок належать володільцю відповідного патенту, якщо інше не встановлено договором чи законом.
Ч. ч. 2, 5 ст. 28  Закону України “Про охорону прав на винаходи і корисні моделі” передбачено, що володілець патенту має право використовувати винахід (корисну модель) на свій розсуд, якщо таке використання не порушує прав інших володільців патенту. Використанням винаходу (корисної моделі) визнається: - виготовлення продукту із застосуванням запатентованого винаходу (корисної моделі), застосування такого продукту, пропонування для продажу, в тому числі через Інтернет, продаж, імпорт (ввезення) та інше введення його в цивільний оборот або зберігання такого продукту в зазначених цілях; - застосування процесу, що охороняється патентом, або пропонування його для застосування в Україні, якщо особа, яка пропонує цей процес, знає про те, що його застосування забороняється без згоди володільця патенту або, виходячи з обставин, це і так є очевидним. Продукт визнається виготовленим із застосуванням запатентованого винаходу (корисної моделі), якщо при цьому використано кожну ознаку, включену до незалежного пункту формули винаходу (корисної моделі), або ознаку, еквівалентну їй.Процес, що охороняється патентом, визнається застосованим, якщо використано кожну ознаку, включену до незалежного пункту формули винаходу, або ознаку, еквівалентну їй. Патент надає його володільцю виключне майнове право перешкоджати використанню винаходу (корисної моделі), у тому числі забороняти таке використання, крім випадків, якщо таке використання не визнається згідно з цим Законом порушенням прав, що випливають з державної реєстрації винаходу (корисної моделі). 
Згідно ч. ч. 6, 8 цієї статті, володілець патенту може передавати на підставі договору виключні майнові права інтелектуальної власності на винахід (корисну модель) будь-якій особі, яка стає його правонаступником, а щодо секретного винаходу (корисної моделі) - тільки за погодженням із Державним експертом. Договір про передачу права власності на винахід (корисну модель) і ліцензійний договір вважаються дійсними, якщо вони укладені у письмовій формі і підписані сторонами. Сторона договору має право на офіційне загальнодоступне інформування інших осіб про передачу права власності на винахід (корисну модель) або видачу ліцензії на використання винаходу (корисної моделі). Таке інформування здійснюється шляхом публікації в Бюлетені відомостей в обсязі та порядку, встановлених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері інтелектуальної власності, з одночасним внесенням їх до Реєстру.
Відповідно ч. 4 ст. 1113 ЦК України, майнові права інтелектуальної власності переходять до набувача за договором про передання майнових прав інтелектуальної власності з моменту його укладення, якщо інше не встановлено договором або законом. Майнові права інтелектуальної власності, набуття яких відповідно до положень цього Кодексу чи іншого закону пов`язується із їх державною реєстрацією, переходять до набувача за договором про передання майнових прав інтелектуальної власності з моменту такої державної реєстрації.
Як визначено в ч. ч. 1, 2 ст. 34 Закону України “Про охорону прав на винаходи і корисні моделі”, будь-яке посягання на права, передбачені     ст. 28     цього Закону, вважається порушенням прав володільця патенту, що тягне за собою відповідальність згідно з чинним законодавством України. На вимогу володільця патенту таке порушення повинно бути припинено, а порушник зобов`язаний відшкодувати володільцю патенту завдану майнову шкоду шляхом відшкодування збитків чи виплати компенсації та/або завдану немайнову (моральну) шкоду. Вимагати поновлення порушених прав володільця патенту може за його згодою також особа, яка придбала ліцензію.
Відповідно ч. ч. 1, 2 ст. 35 Закону України “Про охорону прав на винаходи і корисні моделі”, захист прав на винахід ( корисну модель ) здійснюється у судовому та іншому встановленому законом порядку. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у зв`язку з застосуванням цього Закону. Суди відповідно до їх компетенції розв`язують, зокрема, спори про встановлення факту використання винаходу (корисної моделі).
Як зазначалося раніше, Позивач, який володіє виключними правами на корисну модель “Тверде альтернативне паливо” за патентом України № 101804, стверджує про те, що йому стали відомі факти того, що ТОВ “ПРАЙМ-БІО”, починаючи ще з 2020 року й по теперішній час, здійснює виготовлення та продаж гранул паливних (пелетів) з технічними та якісними характеристиками, які повторюють кожну ознаку незалежного пункту формули корисної моделі за патентом України на корисну модель № 101804, зареєстрованому в Державному реєстрі патентів України на корисні моделі 25.09.2015 р.. При цьому, вказаний факт, у тому числі, але не виключно підтверджується, зокрема, договором поставки № 08092021-1 від 08.09.2021, який був укладений між ТОВ “ПРАЙМ-БІО” ( Постачальник ) та ФОП Жебрак Д.М. ( Покупець ). 
ТОВ “ПРАЙМ-БІО” під час розгляду спору в суді першої інстанції заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на відсутність доказів з боку Позивачки, щодо того, що поставлений Відповідачем за вказаним договором товар відповідає характеристиці твердого палива за патентом по щільності ( не менше 0,900 г/см3 ), а тому порушення Відповідачем права інтелектуальної власності Позивача відсутні. Корисна модель Позивачки не вирізняється та не відособлюється від інших відомих видів ( аналогів ) твердого палива, що використовується для комунально-побутових потреб і промисловості: ані по назві “альтернативне”, ані за технологією “очищення” компонентів, ані по формі у вигляді пелет або брикетів, або гранул, або таблеток, або у вигляді “іншої ствердлої форми”.  Також, Відповідач звернув увагу, що предметом поставки за договором № 08092021-1 є гранули паливні ( пелети ), зольність яких 21%, тобто пальне, що постачається Відповідачем, має більшу зольність, а відтак не відповідає формулі корисної моделі ( зольність: 9,0-20,0% ). Відповідачем поставляються гранули паливні (пелети), які мають значно менший нижчий поріг калорійності – 3769 ккал/кг, а паливо, що запатентоване, має більшу мінімальну теплотворну здатність (до 4400-6500 ккал/кг). 
Ст. 73 ГПК України     встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ст. 74 ГПК України,    кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення ( ст. 76 ГПК України ).
За приписами ч. 1 ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до частин першої-третьої     статті 86 ГПК України,     суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Встановивши, що Позивачем разом із позовною заявою не було надано суду належних та достатніх доказів на підтвердження використання Відповідачем у своїй господарській діяльності корисної моделі, що захищена патентом № 101804, та пославшись на те, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, а також з урахуванням того, що жодною стороною не наданий відповідний висновок експерта, з метою забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, місцевим господарським судом було задоволено клопотання Позивача та  призначено у справі судову експертизу в галузі інтелектуальної власності, проведення якої було доручено  експертам Науково-дослідного інституту інтелектуальної власності Національної академії правових наук України. На вирішення судової експертизи, судом було поставлено питання:  “Чи використовується у продукті “Гранули паливні (пелети)”, відображеному в договорі поставки № 08092021-1 від 08.09.2021 р., що виробляються  Товариством з обмеженою відповідальністю “ПРАЙМ-БІО”, кожна ознака корисної моделі “Тверде альтернативне паливо”, що включена до незалежного пункту формули за патентом № 101804, зареєстрованим в Державному реєстрі патентів України  на корисні моделі 25.09.2015 р., або ознака, еквівалентна їй?”. Експертній установі були надіслані всі матеріали справи № 908/72/24.
Основним завданням експертизи об`єктів     інтелектуальної власності є визначення властивостей цих об`єктів, до яких належать об`єкти промислової власності, об`єкти авторського права і суміжних прав. При дослідженні об`єктів промислової власності вирішуються питання щодо властивостей цих об`єктів, а саме: знаків для товарів і послуг (торговельних марок); комерційних найменувань; географічних зазначень; промислових зразків; винаходів і корисних моделей; комерційної таємниці і ноу-хау; раціоналізаторських пропозицій; топографії інтегральних мікросхем; сортів рослин; порід тварин тощо ( п. п. 5.1. 5.2 розділу V Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 р.  № 53/5).
Як було вказано в клопотанні директора, к.ю.н, старшого дослідника, судового експерта Науково-дослідного інституту інтелектуальної власності НАПрН України Дорошенка О., при вивченні матеріалів справи експертом виявлено, що в наданих на дослідження матеріалах недостатньо відомостей для проведення дослідження за поставленим судом питанням, оскільки жоден із документів, включених до матеріалів справи, не містить даних щодо щільності продукту “Гранули паливні (пелети)”, відображеного в договорі поставки № 08092021-1 від 08.09.2021 р., яка є ознакою незалежного пункту формули корисної моделі. Наявність цієї ознаки в продукті може бути встановлена експериментальним шляхом в результаті зважування зразка продукції (пелети), та обчислення його фактичного об`єму, але зразки цієї продукції на дослідження не надавалися. 
У зв`язку з відсутністю необхідних відомостей про характеристики продукту, матеріали справи № 908/72/24 були повернуті господарському суду для забезпечення можливості надання додаткових матеріалів. 
Враховуючи клопотання експерта, суд першої інстанції зобов`язав учасників справи надати суду: документальні відомості щодо щільності продукту “Гранули паливні (пелети)”, відображеного в договорі поставки № 08092021-1 від 08.09.2021 р.; зразок продукції (пелети), що відображений у договорі поставки № 08092021-1 від 08.09.2021 р..
Як вбачається з матеріалів справи, вимоги суду виконані не були, представниця Позивачки заявила про відсутність таких відомостей та зразку продукції. Клопотання Позивача щодо витребування доказів у Відповідача, судом задоволені не були в зв`язку з відсутністю цих доказів у останнього, оскільки як заявив представник Відповідача в суді першої інстанції - зразки продукції, технічна документація та відомості щодо технологічного процесу виробництва продукції були знищені внаслідок пожежі, що сталася 05.03.2024 р. за адресою виробничих потужностей підприємства у м. Запоріжжі по вул. Базовій, 10, а саме: у Цеху з виробництва твердо-паливних брикетів. 
Як слідує з копії акту від 05.03.2024 р. про пожежу, о 12 год. 53 хв. 05.03.2024 р. виникла пожежа на об`єкті: Цех з виробництва твердо-паливних брикетів за адресою: м. Запоріжжя, вул. Базова, 10, власник ТОВ “ПРАЙМ-БІО”. В акті міститься перелік того, що було знищено пожежею. Членами комісії ТОВ “ПРАЙМ-БІО” в акті від 12.03.2024 р. № 1 “Про встановлення переліку відсутніх документів та причин їх втрати” зазначено, що в результаті проведеної комісією роботи в період з 06.03.2024 р. по 12.03.2024 р. за адресою виробничих потужностей підприємства у м. Запоріжжі по вул. Базовій, 10, а саме: Цех з виробництва твердо-паливної брикети встановлено відсутність документів ТОВ “ПРАЙМ-БІО” згідно наступного переліку: уся технічна документація на обладнання лінії з виробництва твердо-паливних брикетів, у т.ч. документація на обладнання від заводів-виробників, паспорти на обладнання, гарантійні талони, інструкції з експлуатації на обладнання тощо; уся технологічна документація при здійснення технологічних процесів, у т.ч. карти ескізів, технологічні інструкції, маршрутні картки, картки технологічних процесів, операційні картки, картки технологічної інформації тощо. Причиною відсутності (втрати) документів є пожежа, що сталася 05.03.2024 р.. Висновком комісії є відновлення втраченої документації та/або отримання дублікатів протягом 1 календарного року з дня, що настає за днем затвердження даного акту. Наказом генерального директора ТОВ “ПРАЙМ-БІО” від 12.03.2024 р. № 12-03/1 призупинено діяльність структурного підрозділу Цех з виробництва твердо-паливної пелети з 12.03.2024 р..
Враховуючи наведене, а також відсутність в учасників справи технічної та технологічної документації та зразків продукції, місцевий господарський суд відмовив у задоволенні клопотання Позивача про призначення в справі комплексної судової експертизи в сфері інтелектуальної власності та технічної експертизи матеріалів.
Позивачкою до матеріалів справи було долучено копію постанови від 29.04.2024 р. про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 1202408280000543 від 04.04.2024 р., за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 270 КК України ( стосовно пожежі, яка відбулася 05.02.2024 р. ).
Згідно Звіту про причину виникнення пожежі, складеного ВЗНС ЗРУ ГУ ДСНС у Запорізькій області, ймовірною причиною виникнення пожежі, яка сталася 05.03.2024 р. за адресою: м. Запоріжжя, вул. Базова, 10, в цеху з виробництва твердо-паливних брикетів, є коротке замикання електромережі. Як вказано в Звіті, пожежею знищено: електричні кабелі, охолоджувальна система електрощитової, дах приміщення електрощитової, електрошафи, електричні автоматичні вимикачі, запобіжники, частотні перетворювачі, контролю напруги 40 кв.м. Пожежею пошкоджено: утеплювач електрощитової, загиблих та травмованих внаслідок пожежі не має.
Враховуючи викладене, а також не підтвердження належними та допустимими доказами в розумінні ст. ст. 76, 77 ГПК України доводів Позивача про те, що Відповідач здійснював та продовжує здійснювати виготовлення та продаж гранул паливних ( пелетів ) з технічними та якісними характеристками, які повторюють кожну ознаку незалежного пункту формули корисної моделі за патентом № 101804, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог Позивача.
При цьому, зазначивши, що з наданих сторонами доказів не вбачається порушення Відповідачем права інтелектуальної власності Позивачки, місцевий господарський суд слушно зауважив, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а Позивачка, яка ініціювала спір, та була зобов`язана надати разом із позовною заявою докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, чи заявити клопотання про їх витребування ( у разі неможливості подання ), свого обов`язку в повній мірі не виконала. Висновок експерта щодо  дослідження обставин, які входять до предмета доказування, Позивачкою разом із позовною заявою наданий не був. Клопотання про витребування відповідних доказів у Відповідача, не було заявлено разом із поданням позовної заяви, яка надійшла до суду 03.01.2024 р.. При цьому, посилання Позивача на Звіт про причину виникнення пожежі від 07.03.2024 р., що документація та зразки продукції не могли бути знищені пожежею та взагалі така документація не могла зберігатися безпосередньо поруч з електрощитовою у Відповідача, судом до уваги не були прийняті, оскільки не були підтверджені жодними доказами.
Підсумовуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що викладені у апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування   рішення місцевого господарського суду,   оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні Скаржником норм матеріального та процесуального права, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги.

9.      Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів Скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" ( Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 р. ).
Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
У даній справі суд дійшов висновку, що Скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.
З огляду на приписи ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 р." Конвенція застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика ЄСПЛ, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.
Отже, доводи заявника апеляційної скарги про порушення норм матеріального та процесуального права судом попередньої інстанцій під час прийняття оскаржуваного процесуального документу не знайшли свого підтвердження.
За змістом ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги  в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення   підлягає  залишенню без змін.

10.   Судові витрати.
У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Скаржника.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця  Сьоми Дарини Андріївни - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області  від  22.08.2024 р.  у справі  № 908/72/24 - залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право   касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено ст. ст. 286-289 ГПК України.     

Повний текст постанови складено 16.06.2025 р.

Головуючий суддя                                                            І.М. Кощеєв

Суддя                                                                                  О.В. Чус                
                                                                                                                              
Суддя                                                                                М.О. Дармін