УХВАЛА
 
18 червня 2025 року                                                 
м. Київ
 
справа № 345/245/25
провадження № 61-6917ск25
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
 
Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Фаловської І. М.,
 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1  на ухвалу Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04 березня 2025 року 
та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 23 квітня 2025 року 
у справі за скаргою ОСОБА_1 на постанову про закінчення виконавчого провадження, заінтересовані особи: Калуський відділ державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, ОСОБА_2 ,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У січні 2025 року  ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою про визнання незаконною та скасування постанови старшого державного виконавця Калуського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі - державний виконавець) Тарасової Х. М. від 22 травня 2020 року про закінчення виконавчого провадження, ухваленої у виконавчому провадженні № НОМЕР_1.
 
Скаргу обґрунтовано тим, що у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 22 травня 2020 року державним виконавцем Тарасовою Х. М. прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 345/3654/14-ц  від 18 вересня 2014 року про стягнення з ОСОБА_2 
на користь ОСОБА_1 300,00 грн аліментів щомісячно на кожну дитину. 
У постанові державний виконавець вказала, що аліменти сплачено в повному обсязі до повноліття дітей. Так, у розрахунку із сплати аліментів вказано, 
що аліменти сплачено, виходячи із суми, присудженої судом. Однак у силу вимог частини другої статті 182 СК України державним виконавцем не проведено перерахунку суми присуджених аліментів та прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження, а тому оскаржувана постанова є незаконною 
та підлягає скасуванню.
 
Щодо поновлення строку на оскарження постанови вказувала, що про прийняття постанови їй стало відомо 09 січня 2025 року, коли вона одержала заяву 
про перегляд заочного рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19 вересня 2023 року у справі № 345/3423/23. Додатковим підтвердженням її необізнаності щодо прийняття постанови 
про закінчення виконавчого провадження є те, що у липні 2023 року вона звернулася до суду із заявою про зміну способу стягнення аліментів, тому просила поновити строк на оскарження постанови, визнати її незаконною та скасувати.
 
Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області 
від 04 березня 2025 року, залишеною без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 23 квітня 2025 року, відмовлено ОСОБА_1 у поновленні строку для подання скарги на постанову державного виконавця 
Тарасової Х. М. про закінчення виконавчого провадження від 22 травня 2020 року.
Скаргу ОСОБА_1 залишено без розгляду та повернуто заявниці.
 
26 травня 2025 року ОСОБА_1 , засобами поштового зв`язку, звернулася 
до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04 березня 2025 року та постанову 
Івано-Франківського апеляційного суду від 23 квітня 2025 року у цій справі, у якій заявниця, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області 
від 04 березня 2025 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду 
від 23 квітня 2025 року і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
 
За частиною першою статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
 
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції 
в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.
 
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження у цій справі.
 
Витребувати з Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області цивільну справу № 345/245/25 за скаргою ОСОБА_1 на постанову про закінчення виконавчого провадження, заінтересовані особи: Калуський відділ державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, ОСОБА_2 .
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. 
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                            В. В. Сердюк

С. О. Карпенко

І. М. Фаловська