ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ 
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

30 липня 2025 року                                                                                
м. Чернівці
справа № 727/10864/24
провадження № 22-ц/822/580/25
Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді-доповідача Одинака О. О. 
суддів: Кулянди М. І., Половінкіної Н. Ю.
секретар Скулеба А. І.
заявник Чернівецька міська рада 
заінтересована особа ОСОБА_1 
апеляційна скарга Чернівецької міської ради на рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 01 травня 2025 року
головуючий в суді першої інстанції суддя Гавалешко П. С.
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст заявлених вимог
У жовтні 2024 року Чернівецька міська рада звернулася до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою та її передачу у комунальну власність Чернівецької міської територіальної громади.
Просила суд: 
– визнати спадщину, яка складається з квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 66,25 кв. м., в тому числі житловою площею 28,10 кв. м., що відкрилась після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відумерлою;
– передати відумерлу після смерті ОСОБА_2 спадщину, яка складається з квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 66,25 кв. м., в тому числі житловою площею 28,10 кв. м., у комунальну власність Чернівецької міської територіальної громади в особі Чернівецької міської ради.
Заява обґрунтована тим, що відповідно до розпорядження органу приватизації Чернівецької міської ради від 27 грудня 2002 року № 39661 та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, власницею квартири АДРЕСА_1 , яка складається з 2 кімнат загальною площею 66,25 кв. м., в тому числі житловою площею 28,10 кв. м., є ОСОБА_2 .
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .
З часу відкриття спадщини минуло 3 роки, а спадкове майно ніким не прийняте. 
Вказує на те, що 28 серпня 2024 року на адресу Першої Чернівецької державної нотаріальної контори заявником було надіслано запит щодо наявності (відсутності) спадкоємців на спадкове майно, яке відкрилось після смерті ОСОБА_2 
29 серпня 2024 року з Першої Чернівецької державної нотаріальної контори надійшла інформація про те, що 14 червня 2021року у приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області, заведена спадкова справа щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру.
Однак, рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 25 листопада 2022 року, ОСОБА_3 , доньку ОСОБА_2 , усунуто від права на спадкування за законом після смерті матері.
За цих обставин вважає, що є підстави для визнання спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , відумерлою та передачі її у комунальну власність територіальній громаді міста Чернівці.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 01 травня 2025 року у задоволенні заяви Чернівецької міської ради про визнання спадщини відумерлою та її передачу у комунальну власність Чернівецької міської територіальної громади відмовлено.
Суд першої інстанції як на підставу для відмови в задоволенні заяви Чернівецької міської ради вказав на те, що обов`язковою умовою для визнання спадщини відмерлою є відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, або усунення таких спадкоємців від права на спадкування, або відмова спадкоємців від прийняття спадщини чи факт її неприйняття такими особами.
При цьому встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 05 квітня 2022 року ОСОБА_4 визначено додатковий строк тривалістю в один місяць для подання ним заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Чернівці, 
Після набрання вказаним рішенням законної сили у строк встановлений судом ОСОБА_5 звернувся із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Хоменко М. О., якою заведена спадкова справа після смерті ОСОБА_2 .
10 грудня 2024 року від ОСОБА_1 на адресу приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Хоменко М. О. надійшла заява про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його тітки ОСОБА_2 .
Проте постановою від 13 грудня 2024 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру АДРЕСА_1 у зв`язку з непідтвердженням факту родинних відносин ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
За цих обставин суд прийшов до висновку, що ОСОБА_6 є спадкоємцем після смерті своєї тітки ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ним вживаються заходи щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, зокрема на квартиру АДРЕСА_1 , а тому відсутні підстави для задоволення заяви Чернівецької міської ради про визнання спадщини відумерлою.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі Чернівецька міська рада просить рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 01 травня 2025 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким заяву про визнання спадщини відумерлою та її передачу у комунальну власність Чернівецької міської територіальної громади задовольнити.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Чернівецька міська рада посилається на те, що суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.
Вказує на те, що відповідно до частини першої статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», визнання спадщини відумерлою є однією з підстав виникнення права комунальної власності територіальної громади.
Заява про визнання спадщини відумерлою розглядається в порядку окремого провадження, відповідно до вимог статей 293, 294, 334-338 ЦПК України.
Відумерла спадщина – це майно, яке належало померлій особі, у якої немає спадкоємців.
Підставами для визнання спадщини відумерлою є: відсутність спадкоємців за заповітом і за законом; усунення спадкоємців від права на спадкування; неприйняття спадкоємцями спадщини; відмова спадкоємців від прийняття спадщини.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є спадкоємцем після смерті своєї тітки ОСОБА_2 та ним вживаються заходи щодо отримання свідоцтва про право власності на спадщину, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення заяви Чернівецької міської ради про визнання спадщини відумерлою.
У цій частині судом грубо порушені норми процесуального закону, оскільки в межах цього провадження суд не міг і не повинен був встановлювати факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Так, в грудні 2024 року до суду першої інстанції надійшла заява ОСОБА_1 про те, що він є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 та ним вживаються заходи щодо отримання свідоцтва про право на спадщину на квартиру АДРЕСА_1 .
Однак, зі спадкової справи, яка була надана приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Хоменко М. О. вбачається, що постановою від 13 грудня 2024 року, ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із неподанням належних документів, які би підтверджували факт родинних відносин ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
ОСОБА_1 неодноразово звертався до Шевченківського районного суду міста Чернівці з позовами про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування, однак ухвалами у справах № 727/14059/24, № 727/12232/24, № 727/11235/24, № 727/12736/24, № 727/3204/25, № 727/3981/25, зазначені позови повернуті ОСОБА_1 без відкриття провадження.
Системний аналіз процесуальних норм права, дає підстави для висновку, що ОСОБА_1 не є спадкоємцем за заповітом та родичем спадкодавиці, хоч і подав заяву про прийняття спадщини після її смерті у встановлений законом строк, проте без ухвалення відповідного судового рішення про встановлення факту проживання однією сім`єю не підтвердив свого права на спадкування, тому не є учасником зазначених спадкових правовідносин.
Крім цього, суд першої інстанції навіть не залучив до участі у справі про визнання спадщини відумерлою ОСОБА_1 в якості заінтересованої особи, разом з тим, визнав його права, як спадкоємця ОСОБА_2 .
Отже, на даний час спадщина, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 є неприйнятою, а враховуючи вимоги статті 1277 Цивільного Кодексу України, подання заяви до суду про визнання спадщини відумерлою, є обов`язком органу місцевого самоврядування.
Узагальненні доводи та заперечення інших учасників справи
ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_7 , подав відзив на апеляційну скаргу.
Просив апеляційну скаргу Чернівецької міської ради залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Вказує на те, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для визнання спадщини відумерлою, оскільки на момент розгляду справи він заявив свої спадкові права та вжив заходів для їх підтвердження у встановленому законом порядку.
Заявником у цій справі необґрунтовано оминається той факт, що підставою для відмови нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину було непідтвердження належними доказами факту родинних відносин ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Разом з цим ці документи подані до суду у справі № 727/6106/25.
Рух справи у суд апеляційної інстанції
Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 02 червня 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Чернівецької міської ради на рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 01 травня 2025 року.
Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 13 червня 2025 року залучено до участі у справі ОСОБА_1 .
Встановлено ОСОБА_1 строк до 27 червня 2025 року для подачі письмових заяв та/або заперечень у справі.
Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 23 липня 2025 року справу призначити до розгляду на 30 липня 2025 року, про що повідомлено учасників справи.
Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 25 липня 2025 року продовжено ОСОБА_1 строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.
Мотивувальна частина
Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 11 червня 2021 року серії НОМЕР_1 (а. с. 7).
Згідно з розпорядженням органу приватизації Чернівецької міської ради від 27 грудня 2002 року № 39661 та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, власницею квартири АДРЕСА_1 , яка складається з 2 кімнат загальною площею 66,25 кв. м., в тому числі житловою площею 28,10 кв. м., є ОСОБА_2 (а. с. 14-15)
З матеріалів спадкової справи № 16/2021 щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 (а. с. 97-199) судами встановлено, що із заявами про прийняття спадщини звернулися ОСОБА_3 14 червня 2021 року та ОСОБА_1 18 січня 2022.
Постановою приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Хоменко М. О. від 19 січня 2022 року відмовлено ОСОБА_1 у прийнятті заяви про прийняття спадщини та видачі свідоцтва на спадщину у зв`язку подачею заяви з пропуском строку, встановленого статтею 1270 ЦК України.
Рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці 05 квітня 2022 року у справі № 727/740/22, яке набрало законної сили, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог відносно предмету спору: приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Хоменко М. О., про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, задоволено.
Встановлено ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю в один місяць для подання ним заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалюючи рішення у справі № 727/740/22 суд виходив із того, що ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_2 , оскільки мати позивача ОСОБА_8 є рідною сестрою ОСОБА_2 , дівоче прізвище якої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком яких був ОСОБА_10 , мати – ОСОБА_11 .
У межах додаткового строку, встановленого судом у рішенні від 05 квітня 2022 року, ОСОБА_5 звернувся із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Хоменко М. О.
Заочним рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 25 листопада 2022 року у справі № 727/8356/22, яке набрало законної сили, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог відносно предмету спору: приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Хоменко М. О., про усунення від права спадкування, задоволено.
Усунуто ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалюючи рішення у справі № 727/8356/22 суд виходив із того, що ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_2 , оскільки відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження вбачається, що дівоче прізвище ОСОБА_2 було « ОСОБА_12 », тобто таке саме як і у матері ОСОБА_1 . Батьком ОСОБА_2 та ОСОБА_8 був ОСОБА_10 , матір`ю – ОСОБА_11 .
10 грудня 2024 року від ОСОБА_1 на адресу приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Хоменко М. О. надійшла заява про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його тітки ОСОБА_2 .
Постановою приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Хоменко М. О. від 13 грудня 2024 року відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальних дій, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із неподанням належних документів, які би підтверджували факт родинних відносин ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також роз`яснено, що відповідно до статей 107, 109, 118 ЦПК України заява про відмову у вчиненні нотаріальної дії розглядається за правилами позовного провадження. Позов пред`являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції за місцезнаходженням приватного нотаріуса. Додатково повідомлено, що у разі надання ОСОБА_1 належних документів, які б підтверджували факт родинних відносин з померлою, нотаріусом буде видано ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину.
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Чернівці 04 червня 2025 року у справі № 727/6106/25 відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог відносно предмету спору: приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Хоменко М. О., про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом
Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови
Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції зазначеним вище вимогам процесуального закону не відповідає з огляду на наступне.
Відповідно до частин першої, другої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Згідно з частиною першою другою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.
За змістом частини першої статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно з частиною другою статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.
Окреме провадження – це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України).
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про, зокрема, визнання спадщини відумерлою (пункт 8 частини першої статті 293 ЦПК України).
Порядок розгляду справ окремого провадження визначено статтею 294 ЦПК України.
Згідно з частинами першою, третьою, четвертою статті 294 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи; справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.
Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 636/1324/16-ц, провадження № 14-225цс18. У постановах Верховного Суду від 26 лютого 2020 року у справі № 202/6418/18, провадження № 61- 8511св19 та від 23 грудня 2019 року у справі № 175/423/18, провадження № 61-8171св19.
Звертаючись до суду із заявою про визнання майна відумерлою спадщиною Чернівецька міська рада зазначила, що після смерті ОСОБА_2 залишилося нерухоме майно і з часу відкриття спадщини минуло 3 роки, а спадкове майно ніким не прийняте.
Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).
Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.
Частиною першою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).
Системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку.
У спадкоємця, який в установленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини, тому такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном з використанням способів, визначених главою 29 ЦК України.
Зазначений висновок, викладений у постанові Верховного Суду у постанові від 22 березня 2023 року у справі № 463/6829/21-ц (провадження № 61-12264св22).
У разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно – за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою (частина перша статті 1277 ЦК України).
Відповідно до статті 338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.
Системний аналіз зазначених норм матеріального і процесуального права дає підстави для висновку, що відумерлою є спадщина, визнана як така на підставі встановлення судом існування (чи не існування) кількох юридичних фактів: факт смерті спадкодавця, відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від спадщини, не прийняття спадкоємцями спадщини чи відмова від її прийняття, дотримання органом місцевого самоврядування відповідної процедури.
Зазначене узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 18 травня 2022 року у справі № 643/6125/16 (провадження № 61-1384св21).
Відповідно до вимог частини шостої статті 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
Під спором про право розуміють перешкоди у здійсненні цивільного права, які згідно із законом можуть бути усунені за допомогою суду. Спір про право пов`язаний лише з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права, у спорі існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права. За відсутності цих елементів немає спору про право.
Законодавство не містить переліку критеріїв для висновку про існування спору про право, який може бути виражений як у процесуальній формі – підтверджуватися судовими актами, так і матеріально-правовій формі – підтверджуватися юридичними фактами.
Поняття «спір про право» має розглядатися з його наповненням сутнісним, а не виключно формальним змістом.
Спір про право виникає з матеріальних правовідносин і характеризується наявністю розбіжностей (суперечностей) між суб`єктами правовідносин з приводу їх прав та обов`язків і неможливістю їх здійснення/забезпечення належного виконання за зверненням до суду. Спір про право може проявлятися також у випадку, коли на шляху здійснення особою права виникають перешкоди, які можуть бути усунуті за участю суду.
У постановах Верховного Суду від 16 грудня 2020 року в справі № 408/154/19-ц (провадження № 61-16397св19), від 27 липня 2023 року у справі № 563/13/22 (провадження № 61-7583св23) вказано, що особливістю розгляду справи про визнання спадщини відумерлою, яка розглядається в окремому провадженні, як й інших справ окремого провадження, зокрема, є: заявлені вимоги у порядку окремого провадження повинні бути безспірними (відсутній спір про право); справи окремого провадження порушуються за заявою і розглядаються за участю заявника, заінтересованих осіб (відсутність спору про право зумовлює відсутність сторін з протилежними інтересами, відсутність позову); немає інститутів і категорій, властивих позовному провадженню (пред`явлення зустрічного позову, заміна сторін, співучасть, мирова угода, треті особи, звернення до третейського суду тощо); справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК України, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.
Заявник у справі про визнання спадщини відумерлою – це особа, в інтересах якої в суді порушується справа про підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваного права на спадщину, необхідних для реалізації нею майнових прав, без судового підтвердження яких вона позбавлена можливості здійснити ці права. Отже, набуття права власності на відумерлу спадщину територіальною громадою можна розглядати як правовий засіб, що слугує досягненню визначеності у відносинах власності на засадах справедливості.
Аналіз положень статті 4, частини четвертої статті 394, статті 335 ЦПК України дозволяє зробити висновок, що заінтересованими будуть лише ті особи, взаємовідносини яких із заявником залежать від обставин, що підлягають встановленню і можуть вплинути на їх права та обов`язки, отже вони мають матеріально-правову заінтересованість.
З урахуванням наведено, наявність спору про право повинна встановлюватись за ознакою можливого заперечення суб`єктивного права особи, щодо якого виникає спір, у цій справі – права власності квартири АДРЕСА_1 .
У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 січня 2023 року в справі № 198/99/15-ц (провадження № 61-7049св22) вказано, що виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають в реалізації такого права.
За обставин цієї справи судами встановлено, що після смерті ОСОБА_2 05 червня 2021 року заведено спадкову справі № 16/2021, копії матеріалів якої наявні в матеріалах справи.
З матеріалів спадкової справи вбачається, що особами, які заявила право на спадщину є дочка померлої ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .
При цьому встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 25 листопада 2022 року у справі № 727/8356/22, яке набрало законної сили, усунуто ОСОБА_3 від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В свою чергу, рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці 05 квітня 2022 року у справі № 727/740/22, встановлено ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю в один місяць для подання ним заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Як вбачається з матеріалів справи, у межах додаткового строку, встановленого судом у рішенні від 05 квітня 2022 року, ОСОБА_5 звернувся із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_2 . 
Проте Постановою приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Хоменко М. О. від 13 грудня 2024 року відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальних дій, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із неподанням належних документів, які би підтверджували факт родинних відносин ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Колегія суддів надаючи правову оцінку вказаним обставинам, приходить до висновку, що вищевказана відмова нотаріуса безумовно не свідчить про відсутність права ОСОБА_1 на спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 .
При цьому колегія суддів враховує висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 червня 2025 року у справі № 592/1741/22 (провадження 
№ 61-13015св24) відповідно до якого суд може констатувати відсутність предмету спору, що унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно, і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб, у випадку, якщо право позивача на спадщину ніким не оспорюється або сам позивач не сприяв реалізації своїх законних прав і обов`язків у досудовому порядку. Проте у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, питання про право спадкоємця на спадкове майно вирішується судом.
Тобто у результаті відмови нотаріуса у видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину у останнього виникло право на звернення до суду із позовом, яким він скористався, що зокрема підтверджується відомостями Єдиного державного реєстру судових рішень, відповідно до яких ухвалою Шевченківського районного суду міста Чернівці 04 червня 2025 року у справі № 727/6106/25 відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог відносно предмету спору: приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Хоменко М. О., про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.
Вказані обставини у своїй сукупності свідчать про наявність спору про право між Чернівецькою міською радою та ОСОБА_1 щодо майна померлої ОСОБА_2 , і як наслідок виключає можливість розгляду цієї справи у порядку окремого провадження.
В порушення норм процесуального права, суд першої інстанції не врахував, що встановлення судом у ході розгляду справи у порядку окремого провадження наявності спору про право є підставою для залишення заяви без розгляду, а не для відмови в її задоволенні. При цьому суд помилково вдався до оцінки обґрунтованості відповідної заяви по суті.
З урахуванням висновку апеляційного суду про залишення заяви Чернівецької міської ради про визнання спадщини відумерлою без розгляду не має необхідності надавати оцінку обґрунтованості доводів апеляційної скарги.
Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.
Відповідно до вимог частини шостої статті 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
Враховуючи наведене вище, рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 01 травня 2025 року слід скасувати, а заяву Чернівецької міської ради про визнання спадщини відумерлою та її передачу у комунальну власність Чернівецької міської територіальної громади залишити без розгляду.
Також відповідно до вимог частини шостої статті 294 ЦПК України слід роз`яснити заявнику, що він має право подати позов на загальних підставах
Керуючись ст. ст. 294, 367, 368, 374, 381, 382 ЦПК України, Чернівецький апеляційний суд
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу Чернівецької міської ради задовольнити частково.
Рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 01 травня 2025 року скасувати.
Заяву Чернівецької міської ради про визнання спадщини відумерлою та її передачу у комунальну власність Чернівецької міської територіальної громади залишити без розгляду.
Роз`яснити заявнику, що він має право подати позов на загальних підставах.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення.
На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Повна постанова складена 31 липня 2025 року.

Суддя-доповідач                                                Олександр ОДИНАК

Судді:                                                        Мирослава КУЛЯНДА

                                                               Наталія ПОЛОВІНКІНА