П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  240/18602/24 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Капинос Оксана Валентинівна 
Суддя-доповідач -  Мацький Є.М.   
09 червня 2025 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Мацького Є.М. 
суддів:  Сушка О.О.  Залімського І. Г. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , Військової частини НОМЕР_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
 І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. В вересні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії. 

2. В обґрунтування позову зазначає, що відповідачем протиправно не доплачено грошове забезпечення за червень 2024. Крім того, у період з 11.08.2022 по 12.05.2023 грошове забезпечення виплачувалось у неналежному розмірі, індексація у період 01.01.2024 по 02.07.2024 також не виплачувалась. Матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань в розмірі грошового забезпечення за 2024 рік не нарахована. При звільненні не виплачено грошову компенсації замість речового майна, що підлягало видачі, та не у належному розмірі одноразову грошову допомогу.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

3. Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2025 року адміністративний позов задоволено частково.

3.1. Визнано протиправними дій Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 в повному розмірі надбавки за вислугу років за червень-липень 2024 року.

3.2. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 надбавки за вислугу років за червень-липень 2024 року, з урахуванням висновків суду у справі.  

3.3. Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1  щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 у заниженому розмірі з 11.08.2022 по 12.05.2023 грошового забезпечення, та належних у вказаний період виплат, без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого  Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік",  Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" .

3.4. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок ОСОБА_1 за період з 11.08.2022 по 12.05.2023  грошового забезпечення та належних у вказаний період виплат з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого  Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01.01.2022, Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01.01.2023 на відповідний тарифний коефіцієнт, та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

3.5. Зобов`язано  Військову частину НОМЕР_1  видати ОСОБА_1 довідку про вартість речового майна, що належить до видачі, та виплатити грошову компенсацію за неотримане речове майно, на яке він набув право під час проходження військової служби.

3.6. В іншій частині позову відмовлено. 

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

4. Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

5. В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що мав право на нарахування та виплату індексації грошового забезпечення, нарахування та виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік, нарахування та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за 7 календарних років служби

6. Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

7. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач вказує, що 

ІІ. ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

8. Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив службу в Військовій частині НОМЕР_1 по мобілізації з 11.08.2022 по 02.07.2024. Даний факт підтверджується витягом з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 02.07.2024 №190.

9. Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 02.07.2024  №190 (далі - Наказ №190) капітана ОСОБА_1 з 02 липня 2024 року виключено зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 .

10. Оскільки на переконання позивача, Військова частина НОМЕР_1 нарахувала та виплатила не повну суму при розрахунку при звільненні, а саме не виплатила грошове забезпечення в повному обсязі та червень та липень 2024, не виплачувала індексацію грошового забезпечення у період з січня 2024 по липень 2024, при виплаті всіх сум не врахували розмір грошового забезпечення з врахуванням суми індексації, не виплатили матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік у зв`язку з наявністю інвалідності, пов`язаною із захистом Батьківщини, не виплатила компенсацію за неотримане речове майно, що належало до видачі, не здійснила виплату одноразової грошової допомоги в розмірі 50 % за кожен повний рік служби. та з 11.08.2022  по 12.05.2023  Військова частина НОМЕР_1 нараховувала та виплачувала грошове забезпечення в зменшеному розмірі (не враховувала зміни в прожитковому мінімумі при обчисленні грошового забезпечення), у зв"язку з цим, позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок та виплату грошового забезпечення та одноразових видів.

11. Не отримавши на свою заяву відповіді, позивач звернувся до суду для захисту порушеного права.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

12. Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

13. Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснює Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-ХІІ (далі - Закон №2232-ХІІ).

14. Згідно із частиною 1 статті 2 Закону № 2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни.

15. Частиною четвертою статті 2 Закону України № 2232-ХІІ передбачено, що порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

16. Відповідно до частини 2 статті 2 Закону № 2232-ХІІ порядок проходження громадянами України військової служби, їх права та обов`язки визначаються цим законом, відповідними положеннями про проходження військової служби громадянами України, які затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

17. Статтею 40 Закону № 2232-ХІІ гарантії правового і соціального захисту громадян України, які виконують конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, забезпечуються відповідно до Законів України "Про Збройні Сили України", Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та іншими законами.

18. Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі - Закон України №2011-ХІІ) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

19. Частиною 2 статті 9 Закону України №2011-ХІІ визначено, що до складу грошового забезпечення входять:

-посадовий оклад,

-оклад за військовим званням;

-щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);

-одноразові додаткові види грошового забезпечення.

20. Також, положеннями пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається:

-з посадового окладу;

-окладу за військовим (спеціальним) званням;

-щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії);

-одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

21. Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197 (далі - Порядок № 260).

22. Згідно з пунктом 2 вказаного Порядку №260, грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

23. До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

24. До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

25. До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.

26. Пунктом 3 Порядку № 260 встановлено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

27. Згідно з пунктом 8 вказаного Порядку № 260, грошове забезпечення виплачується в межах асигнувань, передбачених у кошторисі військової частини на грошове забезпечення військовослужбовців.

28. Грошове забезпечення виплачується: щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

29. Вирішуючи питання обґрунтованості апеляційної скарги колегія суддів виходить з такого

30. Як було вірно встановлено судом першої інстанції, згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 25.02.2024 № 59 капітана ОСОБА_1 , командира інженерно-саперного взводу 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , відповідно до наказу Командувача військ Оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_2 " (по особовому складу) від 22 лютого 2024 року №139, увільнено від займаної посади та з 22 лютого 2024 року зараховано в розпорядження Командувача військ Оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_2 " Сухопутних військ Збройних Сил України.

31. Відповідно до виписки із хвороби №206 позивач з 22.01.2024 по 09.02.2024 знаходився на стаціонарному лікуванні у КНП КОР "Київський обласний центр реабілітаційної медицини".

32. Згідно довідки ВЛК від 07 лютого 2024 року № 3113 позивачу надано відпустку для лікування у зв`язку з хворобою на 30 календарних днів.

33. Згідно довідки ВЛК від 08 березня 2024 року № 3718 позивачу надано відпустку для лікування після захворювання на 30 календарних днів.

34. Тобто, починаючи 08 квітня 2024 року позивач не перебував на лікуванні та у відпустках, а перебував у розпорядженні. У зв`язку з тим, що з 07.06.2024 позивач почав перебувати у розпорядженні понад два місяці йому повинно було виплачуватись грошове забезпечення в розмірі окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років відповідно до вимог пунктів 1, 5 Розділу XXVIII Порядку № 260 починаючи з 07.06.2024 по 02.07.2024. З 01.06.2024 по  06.06.2024 грошове забезпечення повинно було виплачуватись у повному розмірі.

35. Згідно довідки щодо нарахування та виплати грошового забезпечення згідно наказу МОУ № 260 від 07.06.2018 та додаткової винагороди згідно Постанови КМУ №168 від 28.02.2022 та розрахункового листа позивачу нараховувалось грошове забезпечення наступному розмірі:

за червень 2024 оклад за військовим званням виплачено у повному розмірі - 1270,00 грн.; посадовий оклад - 688 грн. (за 6 днів); надбавка за вислугу років виплачена у сумі  - 587,40 грн. (повний розмір надбавки становить 1413 грн.); надбавка за особливості проходження служби - 795,99 грн. (6 днів), премія - 3302,40 грн..

36. У липні 2024 року за два дні позивач нараховано оклад за військовим званням - 81,94 грн., надбавку за вислугу років -  24,58 грн.

37. З викладеного слідує, що позивачу не доплачено за червень  та липень  2024 року надбавку за вислугу років.

38. Відтак, доводи позивач щодо недоплати йому грошового забезпечення у розмірі 26215,73 грн. не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

39. Щодо вимог визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 , які полягають в невиплаті індексації грошового забезпечення та зобов`язання Військової частини НОМЕР_1  провести нарахування та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2024 по 02.07.2024 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - березень 2018 року та здійснити перерахунок суми грошового забезпечення в зазначений період, здійснити перерахунок всіх сум що належали при проходженні служби та звільненні: грошової компенсації за невикористані дні відпусток, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік, грошову допомогу на оздоровлення за 2024 рік, одноразової грошової допомоги при звільненні, суд зазначає наступне.

40. Відповідно до ст.1, 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 №1282-ХІІ індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення трудових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

41. Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення); суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди в разі втрати годувальника. Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

42. 30.08.2017 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, якою визначено інший порядок встановлення та розміру посадового окладу військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу, а також змінено (підвищено) розміри посадових окладів, окладів за військовим (спеціальним) званням відповідних категорій військовослужбовців.

43. З урахуванням того факту, що 1 березня 2018 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 30 серпня 2017 року №704, якою були встановлені нові розміри окладів військовослужбовців, та з огляду на правила пунктів 5, 10-2 Порядку №1078, березень 2018 року став місяцем підвищення доходу за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення.

44. Позивач був прийнятий на службу до відповідача 23.09.2022, тобто після того, як набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", та позивачу було визначено посадовий оклад відповідно до цієї постанови Кабінету Міністрів України, тобто зміна грошового забезпечення позивача не відбулася.

45. Разом з тим, досліджуючи питання індексації грошового забезпечення позивача за 2024 рік, то статтею 39 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" установлено, що обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з 1 січня 2024 року.

46. Отже, починаючи з 2024 року базовим місяцем для індексації грошових доходів населення визначено січень 2024 року.

47. Відтак, у даних спірних відносинах підлягають застосуванню саме норми статті 39 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" як нормативно-правового акта, який має вищу юридичну силу, аніж Постанова №1078, на яку посилається позивач в обґрунтування заявленого позову і яка є підзаконним нормативно-правовим актом.

48. Суд зауважує, що згідно з даними, розміщеними на офіційному сайті Державної служби статистики України, індекс споживчих цін з січня 2024 по травень 2024 не перевищував 103% . Разом з цим варто зазначити, що підвищення установленого порогу індексації мало місце лише у червні 2024 року, індекс споживчих цін у вказаному місяці склав 104,3%. Місяцем, в якому офіційно опублікований індекс споживчих цін за червень 2024 року, є липень 2024 року, тобто, підвищення заробітної плати військовослужбовців у зв`язку з її індексацією відбулось не раніше серпня 2024 року.

49. Таким чином, суд дійшов висновку, що дії відповідача при нарахуванні та виплаті позивачу індексації у спірний період є правомірними, тому позов у цій частині задоволенню не підлягає.

50. Щодо вимог зобов`язати Військову частину НОМЕР_1  здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1  матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань в розмірі грошового забезпечення за 2024 рік.

51. Відповідно до пунктів 1-2 Розділу XXIV Порядку №260 військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, один раз на рік надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.

52. Перелік обставин, коли військовослужбовцю надається матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань у 2024 році, регламентується окремим дорученням Міністра оборони України № 183/уд від 16.01.2024 року.

53. Так, пунктом 6 окремого дорученням Міністра оборони України № 183/уд від 16.01.2024  визначено, що матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань виплачувати військовослужбовцям в розмірі місячного грошового забезпечення можна виключно за наявності таких підстав:

смерть військовослужбовця, його дружини (чоловіка), дітей та батьків військовослужбовця;

поранення (контузії, травми, каліцтва) військовослужбовця, пов`язаного із захистом Батьківщини, отриманого при виконанні завдань під час воєнного стану;

у разі наявності у військовослужбовця інвалідності, отриманої внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини;

порушення стану здоров`я військовослужбовця, перебування його на лікуванні, реабілітації, що підтверджено відповідними медичними документами (виписний епікриз, довідка про захворювання, постанова військово-лікарської комісії), а саме: онкологічне захворювання (хірургічне лікування, променева та/або хімієтерапія); захворювання на туберкульоз, ВІЛ/СНІД, вірусний гепатит В, С; безперервне перебування на лікуванні, реабілітації або у відпустці для лікування у зв`язку із хворобою (сумарно більше як 30 днів поспіль) внаслідок травм, захворювань нервової, серцево-судинної систем, опорно-рухового апарату та інших захворювань органів і систем з тяжким перебігом або наслідками, що потребують проведення багатоетапного хірургічного лікування, протезування втраченої кінцівки (кінцівок), ендопротезування, трансплантації органів, індивідуального догляду, протирецидивного лікування з довготривалим застосуванням дорогих лікарських засобів;

сім`ям військовослужбовців, які захоплені в полон (крім військовослужбовців, які здалися в полон добровільно) чи заручниками, а також інтерновані в нейтральних державах або визнані безвісно відсутніми.

54. Матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань виплачується один раз у 2024 році за однією з вищезазначених підстав внаслідок події, яка настала у 2024 році або у 2023 році, та за умови, що право на отримання зазначеної допомоги не було реалізовано у рік настання події (крім підстав зазначених в абзацах четвертому та дев`ятому цього пункту).

55. Із наведеного вбачається, що матеріальна допомога для вирішення соціально- побутових питань є одноразовим додатковим видом грошового забезпечення, який виплачується один раз на рік за рапортом військовослужбовця, який проходить службу, на підставі наказу командира військової частини, у разі наявності фонду грошового забезпечення.

56. Разом з тим як вірно зазначив суд першої інстанції, матеріали справи не містять доказів, що позивач протягом 2024 року і до моменту звільнення з військової служби, тобто до 02.07.2024, звертався до командира Військової частини  із відповідним рапортом та наданням необхідних доказів про виплату матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань.

57. З такою заявою він звернувся лише 28.08.2024, тобто після звільнення зі служби. Відтак, вимоги позивача у цій частині задоволенню не підлягають.

58. Щодо вимог зобов`язати Військову частину НОМЕР_1  здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1  одноразову грошову допомогу у розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за 7 календарних років служби, передбаченої статтею 15 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовці", суд зазначає наступне.

59. Як вбачається із матеріалів справи позивач проходив військову по мобілізації.

60. Тому до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення абзацу 7 пункту 2 статті 15 Закону №2011-XI, як положення спеціальної правової норми.

61. На виконання вимог пункту 2 статті 15 Закону №2011-XI Кабінет Міністрів України затвердив Порядок №460, пунктами 1 - 4 якого визначено, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (далі - військовослужбовці) та звільняються із служби, виплачується одноразова грошова допомога (далі - допомога) в розмірі 4 відсотки місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби, але не менш як 25 відсотків місячного грошового забезпечення.

62. Військовослужбовцям виплата допомоги здійснюється за період військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період із дня їх призову на відповідну військову службу без урахування періоду попередньої військової служби, на якій вони перебували, за винятком тих осіб, які при попередньому звільненні з військової служби не набули права на отримання грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 статті 15 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей.

63. Наявне у пункті 2 Порядку №460 застереження щодо осіб, які при попередньому звільненні з військової служби не набули права на отримання грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 статті 15 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, стосується виключно періоду, за який обраховується одноразова грошова допомога при звільненні.

64. Отже, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 02.07.2024 №190 капітана призваного по мобілізації ОСОБА_1 , звільнено наказом Командувача військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_2 " (по особовому складу) від 25 червня 2024 року № 499 з військової служби у запас відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу" за підпунктом "б" (за станом здоров`я) з 02 липня 2024 року виключено зі списків особового складу військової частини.

65. Абзацом 12 пункту 1 наказу від 02.07.2024 №190 визначено виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні у розмірі 4% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби, згідно Постанови КМУ від 17.09.2014 №460.

66. Відповідно до довідки від 25.10.2024 №5693 позивачу було нараховано та виплачено одноразову грошову допомогу у розмірі 23 421,16 грн.

67. Таким чином, суд зазначає, що при звільненні з військової служби позивач, як військовослужбовець, що проходив військову службу за призовом у зв`язку з мобілізацією, відповідно до абзацу 7 пункту 2 статті 15 Закону №2011-XI та Порядку №460 мав право на одноразову грошову допомогу в розмірі 4 відсотки місячного грошового забезпечення, отриманого ним за кожний повний календарний місяць служби, яка йому була виплачена у відповідності до наказу командира Військової частини.

68. Відтак, дії відповідача у даному випадку є правомірними, а позовні вимоги у цій частині безпідставні.

69. Щодо вимог зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1  починаючи з 11.08.2022 по 12.05.2023 року включно, грошове забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням з урахуванням п.1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти та здійснити перерахунок грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

70. Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", якою збільшено розмір грошового забезпечення військовослужбовців (далі - Постанова №704).

71. За первинною редакцією пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України №704, передбачено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

72. Згідно з приміткою 1 Додатку 1 до постанови Кабінету Міністрів України посадові оклади за розрядами тарифної сітки визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт. Відповідно до примітки до Додатку 14 також передбачено, що оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт. У разі коли посадовий оклад визначений у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище - заокруглюються до десяти гривень.

73. Варто зазначити, що за загальним правилом, примітка застосовується законодавцем для супроводу та зв`язку з нормою права, якої вона стосується. Тобто, примітка повинна бути у безпосередньому зв`язку з нормою, в даному випадку п. 4 постанови Кабінету Міністрів України №704, і не повинна суперечити змісту основної норми, яку вона супроводжує.

74. 21 лютого 2018 року Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (далі - Постанова № 103).

75. Згідно з пунктом 6 Постанови № 103, внесено зміни до постанов Кабінету Міністрів України, що додаються. Так, до Постанови №704 були внесені зміни, внаслідок яких пункт 4 Постанови №704 викладено у новій редакції, а саме: "4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14".

76. При цьому, суд зазначає, що зміни до додатків 1, 12, 13 і 14 не вносилися.

77. Отже, пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України №704 визначав, що при обчисленні розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу використовується такий показник, як "розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018".

78. У той же час, судом встановлено, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №826/6453/18 визнано протиправним та скасовано п. 6 постанови Кабінету Міністрів України №103, яким були внесені зміни до п.4 постанови Кабінету Міністрів України №704.

79. Вказаною постановою були скасовані зміни, у тому числі до п. 4 постанови Кабінету Міністрів України №704, та відновлено його попередню редакцію (станом на 30.07.2018), згідно якої розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

80. Із наведеного слідує, що саме з 29.01.2020 - дня набрання законної сили рішенням Шостого апеляційного адміністративного суду у справі №826/6453/18 - діє редакція пункту 4 постанови №704, яка діяла до зазначених змін.

81. Тобто, з 29 січня 2020 року була відновлена дія пункту 4 Постанови КМУ №704 у первісній редакції, котра визначала розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а не на 01 січня 2018.

82. Враховуючи викладене, суд першої  інстанції дійшов вірного висновку, що дії відповідача щодо обчислення та виплати позивачу у заниженому розмірі з 11.08.2022 по 12.05.2023 грошового забезпечення, та належних у вказаний період виплат, без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого  Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік",  Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" є протиправними.

83. При цьому, згідно наданої довідки від 25.10.2024, суд зазначає, що матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань виплачувалась позивачу лише у 2022 році, а грошова допомога на оздоровлення - у 2022 та 2023 році, що слід врахувати відповідачу при виконанні судового рішення.

84. Щодо позовних вимог визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення ОСОБА_1 нарахування та виплати грошової компенсації замість речового майна, що підлягало видачі та зобов`язати виплатити грошову компенсацію замість речового майна, що підлягало видачі.

85. Пунктом 30 розділу V Інструкції №232 встановлено, що особи сержантського, старшинського та рядового складу речовим майном забезпечуються за відповідними Нормами. Видача речового майна проводиться після прибуття їх до місця служби і зарахування до списків військової частини.

86. Військовослужбовці рядового, сержантського та старшинського складу, які проходили військову службу в мирний час за контрактом, на воєнний час забезпечуються на загальних підставах з усіма солдатами, матросами, сержантами та старшинами.

87. Військовослужбовці строкової служби, які звільняються в запас або відставку, а також ті, які вибувають у відпустку у зв`язку з хворобою та іншими обставинами, забезпечуються речовим майном згідно з Переліком предметів речового майна, яким забезпечуються військовослужбовці строкової служби під час їх звільнення з військової служби в запас, відставку або відправлення для здачі вступних іспитів у військові навчальні заклади, та видаються атестати на речове майно з відміткою про це у відповідних документах.

88. Згідно з пунктом 242 "Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України", затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 (далі - Положення №1153/2008) після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки за вибраним місцем проживання. Особи, звільнені з військової служби, зобов`язані у п`ятиденний строк прибути до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік.

89. Особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

90. Позивач після звільнення зі служби  серпні 2024 звертався до відповідача із заявою про видачу довідки про неотримане речове майно та виплату компенсації.

91. Проте, відповідач вказує, що під час мобілізації на особливий період, компенсація за неотримане речове майно не нараховується та не виплачується.

92. Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 20.01.2021 у справі №200/1873/19-а зазначив, що чинне законодавство передбачає обов`язок виплатити військовослужбовцю, який звільняється зі служби, грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно на день виключення зі списків особового складу військової частини.

93. Отже, військовослужбовці, обтяжені під час проходження військової служби власними витратами на придбання речового майна, мають правомірні очікування на отримання його грошової компенсації.

94. Аналіз змісту викладених положень свідчить, що норма пункту 29 розділу V Інструкції №232 не суперечить праву військовослужбовця на отримання компенсації за неотримане речове майно, що належало до видачі, яке передбачено Порядком №178, натомість встановлює лише неможливість видачі предметів речового майна особистого користування, які не були отримані за період проходження служби, у разі звільнення військовослужбовців з військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період.

95. Тобто, пункт 29 розділу V Інструкції №232 передбачає лише обмеження права військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період під час звільнення на отримання речового майна, яке не було отримане під час проходження служби, проте жодним чином не позбавляє їх права на отримання компенсації за неотримане речове майно, право на яку вони мають відповідно до положень Закону №2011-ХІІ.

96. Таким чином, посилання відповідачів на пункт 29 розділу V Інструкції №232, як на підставу для відмови у виплаті позивачу грошової компенсації за неотримане під час проходження військової служби речове майно, є безпідставним.

97. Враховуючи викладене суд висновує, що позивач, звільнений у запас з військової служби, має право на грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно, оскільки, відповідає вимогам, встановленим пунктами 2 та 3 Порядку №178.

98. Тому, бездіяльність відповідача щодо невидачі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, не нарахування та невиплати позивачу грошової компенсації за неотримане під час проходження військової служби речове майно є протиправною.

99. Доводи апеляційних скарг позивача та відповідача зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

V. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

100. Згідно зі ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

101. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

102. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

103. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

104. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

105. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, Апеляційний Суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які б були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційні скарги ОСОБА_1 , Військової частини НОМЕР_1 слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
     
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 , Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 	 	Мацький Є.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Сушко О.О.    Залімський І. Г.