ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/232/25 Справа № 177/2589/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Суботіна С. А. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова  В. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2025 року                                                        м.Кривий Ріг

Справа № 177/2589/23

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.
суддів - Бондар Я.М., Корчистої О.І.

сторони:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів",
відповідачка – ОСОБА_1 ,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1  ст. 369 ЦПК України,без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами,  апеляційну скаргу відповідачки ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Індутний – Шматько Станіслав Миколайович, на рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 01 травня 2024 року, яке ухвалено  суддеюСуботіною С. А.у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 01 травня 2024року, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (надалі - ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів",ТОВ «ФК «ЄАПБ», ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ») звернулося до суду з позовом до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовна заява мотивована тим, що 19.07.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (далі - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога») та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір №621807439, за умовами якого позичальниця отримала фінансовий кредит на умовах строковості, зворотності, платності та зобов`язалася повернути кредит, сплатити відсотки, у порядку та на умовах, визначених договором. 
28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (далі - ТОВ «Таліон Плюс») було укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників, вказані у реєстрах прав вимоги.
20.10.2022 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу №20102022, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників, вказані у реєстрах прав вимоги.
Відповідно до реєстру прав вимоги № 1 від 21.10.2023 до договору факторингу від 20.10.2022 №20102022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 37215,00 грн, з яких: 11000,00 грн – заборгованість за основною сумою боргу, 26215,00 грн – заборгованість за відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідачки, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. 
Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №621807439 у розмірі 37215,00 грн.
30.07.2021 між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та відповідачкою укладено кредитний договір № 2278009829/452821, шляхом підписання електронним цифровим підписом позичальниці, за умовами якого позичальниця отримала фінансовий кредит на умовах строковості, зворотності, платності та зобов`язалася повернути кредит, сплатити відсотки у порядку та на умовах, визначених договором. 
19.04.2022 між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 19042022-Г, згідно з яким, до позивача перейшли права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, у тому числі і відповідачки ОСОБА_1 , на суму 16312,50 грн, з яких: 4500,00 грн – заборгованість за основною сумою боргу, 11812,50 грн – заборгованість за відсотками. 
З моменту отримання права вимоги до відповідачки, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. 
Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 2278009829/452821 у розмірі 16312,50 грн.
20.07.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 12655-07/2021, який підписано електронним підписом позичальниці, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який надіслано на номер мобільного телефону відповідачки, про що свідчить п. 7 кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін. 
За умовами кредитного договору позичальниця зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування ним на умовах, визначених у договорі. 
18.01.2022 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 18012022, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняв права вимоги до боржників, указаних у реєстрі. 
Таким чином, позивач набув права грошової вимоги до відповідачки, вказаного у реєстрі боржників, зокрема, за кредитним договором № 12655-07/2021 від 20.07.2021, у загальному розмірі 14500,00 грн, з яких 4000,00 грн – заборгованість за основною сумою боргу, 10500,00 грн – заборгованість за відсотками. 
З моменту отримання позивачем права вимоги, 18.01.2022, відповідачу не нараховувалися жодні штрафні санкції, однак відповідачка не здійснює платежів для погашення існуючої заборгованості, продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань, чим порушує законні права та інтереси ТОВ «ФК «ЄАПБ».
Згідно зі ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ГОУФІНГОУ» виконали зобов`язання за кредитними договорами в повному обсязі, так як надали відповідачу кредити у визначених розмірах.
Разом з тим, відповідачка своєчасно не повернула кошти для погашення заборгованості, чим не виконала належним чином свої зобов`язання за даними договорами.
Унаслідок порушення умов договорів у відповідачки виникла заборгованість за кредитними договорами від 19.07.2021 № 621807439 у розмірі 37215,00 грн, від 30.07.2021 № 2278009829/452821 у розмірі 16312,50 грн та від 20.07.2021 № 12655-07/2021 у розмірі 14500,00 грн, а всього на загальну суму 68027,50 грн.
Посилаючись на викладене, прозивач просив суд: стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» заборгованість: за кредитним договором № 621807439 у загальному розмірі 37215,00 грн, з яких 11000,00 грн – заборгованість за основною сумою боргу, 26215,00 грн – заборгованість за відсотками; за кредитним договором № 2278009829/452821 у загальному розмірі 16312,50 грн, з яких 4500,00 грн – заборгованість за основною сумою боргу, 11812,50 грн – заборгованість за відсотками; за кредитним договором № 12655-07/2021 у загальному розмірі 14500,00 грн, з яких 4000,00 грн – заборгованість за основною сумою боргу, 10500,00 грн – заборгованість за відсотками, а також витрати зі сплати судового збору.
Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 01 травня 2024 року позовні вимоги задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість у загальному розмірі 68027 (шістдесят вісім тисяч двадцять сім) гривень 50 копійок, а саме:
- за кредитним договором № 621807439 у розмірі 37215 грн гривень 00 копійок, яка складається з заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 11000 гривен 00 копійок, заборгованості за відсотками у розмірі 26215 гривень 00 копійок;
- за кредитним договором № 2278009829/452821 у розмірі 16312 гривень 50 копійок, яка складається з заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 4500 гривень 00 копійок, заборгованості за відсотками в розмірі 11812 гривень 50 копійок;
-за кредитним договором № 12655-07/2021 у розмірі 14500 гривень 00 копійок, яка складається з заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 4000 гривень 00 копійок, заборгованості за відсотками в розмірі 10500 гривень 00 копійок,
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» у рахунок відшкодування витрат зі сплати судового збору в розмірі 2684 гривні 00 копійок.
В апеляційній скарзі відповідачка ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Індутний – Шматько С.М., просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також порушення норм матеріального та процесуального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" не було надано доказів на підтвердження заявлених позовних вимог. Ухвала суду про витребування доказів залишилась не виконаною позивачем, правові наслідки її невиконання не були застосовані судом першої інстанції, а інші клопотання відповідача взагалі не були розглянуті, у зв?язку з чим вважає, що суд апеляційної інстанції має застосувати правові наслідки ч. 10 ст. 84, ч. 6 ст. 95, ч. 5 ст. 100 ЦПК України щодо копій електронних та письмових доказів, оригінали яких позивачем не надані на виконання ухвали суду про витребування доказів, і відхилити їх при винесенні постанови суду апеляційної інстанції, поновити процесуальний строк на подання відповідачкою нових доказів та приєднати до матеріалів справи нові докази, отримані відповідачкою при підготовці цієї апеляційної скарги – результати перевірки незмінності електронних копій договорів у форматі .pdf та дат їх створення, що є доказами того, що надані позивачем копії не створені у 2021 році у дати договорів, не є незмінними і не зберігаються у формі, що унеможливлює зміну змісту, тобто не відповідають імперативним вимогам до електронних документів. Суду не надано доказів фактичного підписання позичальницею і первісними кредиторами договорів саме у наданих редакціях і їх фактичного надання відповідачці. В порушення принципів змагальності та рівності сторін, ст.ст. 81, 84, 89, 95, 100 ЦПК України, судом не були вирішені клопотання про огляд оригіналів та перевірку у судовому засіданні при огляді оригіналів наданих електронних доказів за допомогою державного веб-сайту https://czo.gov.ua/verify Центрального засвідчувального органу Міністерства цифрової трансформації України: факт наявності підписів сторін, дату, час, особу підписантів даних електронних документів, чинність сертифікатів ключа електронних цифрових підписів на дату підписання, їх реєстрацію в уповноваженій установі, сформувавши про це протокол та приєднавши його до матеріалів справи. У випадку не надання оригіналів витребуваних доказів для огляду – виключити (відхилити) у рішенні суду їх копій з числа доказів на підставі ч. 6 ст. 95, ч. 5 ст. 100 ЦПК України як такі, що викликають сумнів з приводу їх достовірності і розглядати справу на підставі інших доказів. Позивач прекрасно розуміє, що він надає лише паперові та електронні копії електронних доказів, оригінали яких не існують ні в якій формі: ні в паперовій, ні в електронній, і їх немає ні у нього, ні у первісних кредиторів, які, будучи професійними учасниками ринку фінансових послуг та сильнішою стороною кредитних правовідносин, мали можливість і зобов`язані були забезпечити дотримання письмової форми договору та інших вимог чинного законодавства, прекрасно їм відомими. Згідно правого висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, яка висловлена при розгляді справи № 757/28231/13-ц, єдиним належним доказом достовірності наданих копій могло бути лише дослідження оригіналів електронних доказів. Позивачем не надано доказів видачі коштів первісними кредиторами, що теж свідчить про недоведеність позовних вимог. Розхрахунок заборговансоті по кожному з кредитних договорів є необгрунтованим та не підтверджений первинними бухгалтерськими документами. Безпідставним є продовження нарахування договірних процентів, комісій та неустойки після завершення строку кредитування всупереч ч. 1 ст. 530, ст. 1048, 1050 ЦК України, а твердження позивача про необхідність нарахування процентів «за користування кредитом» на підставі пунктів кредитного договору після закінчення строку дії кредитного договору не ґрунтуються на нормах ст.ст. 625, 1048, 1050 ЦК України. Враховуючи обмеження, встановлені спеціальним законодавством, первісний кредитор і поозивач не мають права стягувати за період карантину неустойку (штраф, пеню), підвищені відсотки та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за кредитним договором. Також, вважає, що судом першої інстанції не надано оцінки недоведеності набуття позивачем права вимоги та простроченню кредитора. 
Відзив на апеляційну скаргу не подано.
Разом з тим, представником ТОВ «ФК «ЄАПБ» надано суду додаткові пояснення по справі на апеляційну скаргу відповідачки, до яких додано докази надсилання копій цих пояснень та доданих до них документів іншим учасникам справи, у яких позивач зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
Ціна позову у даній справі становить 68 027 гривень 50 копійок, що менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а, згідно ч. 1 ст. 369 ЦПК України, в редакції станом на час подання апеляційної скарги, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
За таких обставин, справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що  19.07.2021 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії № 621807439, за умовами якого кредитодавець зобов`язується надати позичальниці кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 11000,00 грн, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування ним, відповідно до умов, зазначених у договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» (т.1 а.с.9 зворот-12, т.2 а.с.15 зворот - 18).
Пунктами 1.3, 1.7 договору визначено, що кредитодавець надає перший транш за договором в сумі 10000,00 грн та кредитна лінія надається строком на 20 днів від дати отримання кредиту позичальником «Дисконтний період», а саме до 08.08.2021.
Згідно з п. 1.9 договору за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти, які нараховуються в наступному порядку: виключно в період строку визначеного в п. 1.7 Договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 620,50% річних, що становить 1,70% від суми кредиту за кожний день користування ним.
З наступного дня після закінчення Дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 839,50 % річних, що становить 2,30% від суми кредиту за кожний день користування кредитом (п. 1.12.2 Договору).
До вказаного договору, позивач додав паспорт споживчого кредиту продукту «Смарт», яким передбачено розмір процентної ставки (дисконтна: 3,65%-620,5%; індивідуальна: 310,25%-620,5%; базова: 620,5%), порядок повернення кредиту (основна сума кредиту: в кінці строку договору чи його дострокового припинення; проценти: в кінці строку надання кредиту (дисконтного періоду), а у разі користування кредитом понад встановлений строк дисконтного періоду, кожного дня користування кредитом), процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту (839,50% річний).
Вказаний вище договір та паспорт споживчого кредиту підписані 19.07.2021 електронним підписом позичальниці з одноразовим ідентифікатором, відповідно до правил, текст яких розміщено на сайті кредитодавця www.moneyveo.ua та Закону України «Про електронну комерцію», який має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис, що обумовлено у п. п. 4.1 та 4.4 договору (т.1 а.с.8-9, т.2 а.с.14-15).
ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» свої зобов`язання за договором виконало, а відповідачка отримала кредитні гроші в сумі 11000,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями від 19.07.2021 № 39152946-e5d1-48ae-f35901358bdd та від 20.07.2021 №f61b30b7-8c74-4ba0-ba0a-506803920df7 (т.1 а.с.13, а.с.200 зворот, т.2 а.с.21, 21 зворот).
Згідно розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», відповідачка користувалася наданими кредитними коштами, частково сплачуючи заборгованість, а саме: 11.08.2021 – 5,00 грн, 19.08.2021 - 15,00 грн, 27.08.2021 – 5,00 грн, та станом на 14.09.2021 її заборгованість за договором № 621807439 складала у загальному розмірі 24059,00 грн, з яких заборгованість за основним боргом 11000,00 грн, заборгованість за відсотками – 13059,00 грн (т.1 а.с.200).
Пунктом 2.1.1.5 договору від 19.07.2021 № 621807439 передбачено право кредитодавця укласти договір відступлення права вимоги за договором або договір факторингу з будь-якою особою, відповідно до чого, кредитодавець в будь-який час, в тому числі після закінчення дисконтного періоду має право відступити право вимоги до позичальника будь-якій третій особі.
28.11.2018 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено договір факторингу № 28/1118-01 та додаткову угоду від 31.12.2020 № 26, за яким ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» набуло право вимоги до боржників, зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги (т.1 а.с.14-16).
На підтвердження обставини переходу права вимоги до відповідача за кредитним договором від 19.07.2021 № 621807439 від ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», надано витяг з реєстру прав вимоги від 14.09.2021 № 151, відповідно до якого, загальна заборгованість (сума відступленої грошової вимоги) становить 24056,00 грн, з яких: заборгованість за основним боргом – 11000,00 грн, заборгованість за процентами – 13059,00 грн (т.1 а.с.211-212, т.2 а.с.11 зворот – 12 зворот).
28.11.2018 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено договір факторингу № 28/1118-01, де у п. 1.3 визначено термін «право вимоги» як право грошових вимог клієнта до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть у майбутньому. Пункт 2.1 договору визначає, що згідно з умовами цього договору клієнт зобов`язується відступити фактору право вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором, а у п. 4.1 договору факторингу визначено, що наявне право вимоги від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимоги, по формі, встановленій у відповідному додатку. Право майбутньої вимоги передається з моменту такого права вимоги до боржника та додаткового оформлення не потребує.
Пунктом 1.2 договору визначено, що перелік кредитних договорів наводиться: у відповідних додатках до договору, а саме реєстрах прав вимоги.
Пунктом 1.5 договору факторингу встановлено, що реєстр прав вимоги - означає перелік прав вимоги до боржників, що відступається за договором.
На виконання п. 2.1 договору факторингу № 28/1118-01 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» 14.09.2021 складено та підписано реєстр прав вимоги № 151, за яким передані (відступлені) права вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором від 19.07.2021№ 621807439.
Пунктами 5.3.3, 5.4.4 договору факторингу № 621807439 передбачено право фактора розпоряджатися правом вимоги на власний розсуд, у тому числі відступати право вимоги на користь третіх осіб; нараховувати боржникам після відступлення права вимоги проценти та інші обов`язкові платежі за кредитними договорами.
20.10.2022 ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу № 20102022, за яким ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» набуло права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, що зазначені в реєстрах боржників (т.1 а.с.17-19, т.2 а.с.24-28).
Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги від 21.10.2022 № 1, право вимоги за договором № 621807439, укладеним із ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (т.1 а.с.19, 20, 213-214, т.2 а.с.22-23).
На момент відступлення права вимоги загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 за договором № 621807439 складав 37215,00 грн, з яких 11000,00 грн – заборгованість за основною сумою боргу, 26215,00 грн – заборгованість за відсотками, що також підтверджується розрахунком заборгованості, складеним ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» (т.1 а.с.202 зворот).
Внаслідок неналежного виконання відповідачкою зобов`язання з повернення кредитних коштів за договором № 621807439 та сплати процентів, у неї виникла заборгованість перед позивачем, до якого перейшло право вимоги, у загальному розмірі 37215,00 грн, яка не погашена до теперішнього часу, а тому відповідачка зобов`язана її погасити.
20.07.2021 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту № 12655-07/2021, за умовами якого товариство надало клієнту фінансовий кредит у розмірі 4000,00 грн, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку ста на умовах, визначених цим договором (т.1 а.с.37-39, т.2 а.с.8-9).
Сторони договору між собою погодили, що кредит укладається відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію». Кредит надається строком до 02.08.2021, за користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5% річних від суми кредиту в розрахунку 2,520% на добу. Кредит надається в безготівковій формі в національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом.
Згідно з п. 1.4. договору для клієнта, якому товариство вперше надає кредит, діє акційний період і нарахування процентів у цей час здійснюється за ставкою 0,9% на добу за умови повного повернення кредиту протягом 30 днів з моменту надання кредиту.
Відповідно до п. 2.3 договору у разі недотримання умов встановлених пунктом 1.4. цього договору та/або вразі пролонгації кредиту нарахування процентів здійснюється на загальних умовах за стандартною процентною ставкою з першого дня користування кредитними коштами відповідно до пункту 1.3. цього договору, при цьому клієнт погоджується, що такий перерахунок процентів за користування кредитом не є односторонньою зміною умов договору.
Пунктом 2. договору погоджено, що обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок товариство) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом.
При надходженні до товариства коштів для виконання зобов`язань клієнта товариство направляє такі кошти на погашення заборгованості в наступній послідовності: у першу чергу сплачуються проценти за користування кредитом, у другу чергу здійснюється повернення суми кредиту (п. 2.6. договору).
Відповідно до п 4.3. договору якщо клієнт не повернув кредит в строк, зазначений у п. 1.2. цього договору та/або в додатку(ах) до цього договору, проценти передбачені в п. 1.3. цього договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 (дев`яноста) календарних днів, починаючи з дня укладення договору.
У п. 6.1 договору № 12655-07/2021 вказано, що договір підписано з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». 
ОСОБА_1 19.07.2021 підписала електронним підписом одноразовим ідентифікатором договір № 12655-07/2021, тим самим погодилася із запропонованими умовами кредитного договору.
Договір містить докладну інформацію щодо особи позичальника – ОСОБА_1 , зокрема індивідуальний податковий номер, серію та номер паспорту, дату та орган, який його видав, адресу проживання, номер карткового рахунку та номер мобільного телефону, на який відправлено одноразовий ідентифікатор в якості аналога власноручного підпису позичальника. 
До вказаного договору позивачем надано паспорт споживчого кредиту, який також підписано ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором (т.1 а.с.40).
Після підписання кредитного договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» виникло зобов`язання щодо надання кредитних коштів, а у відповідача - зобов`язання з повернення кредитних коштів.
Пунктом 3.1.4 договору від 20.07.2021 № 12655-07/2021 визначено, що товариство має право без згоди клієнта поступитися своїм правом вимоги за даним договором третій особі, у зв`язку з чим, відбудеться заміна сторони – кредитодавця за цим договором.
18.01.2022 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу № 18012022, за яким ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» набуло права грошової вимоги до боржників за договорами, укладеними з кредитором, що зазначені в реєстрах боржників (т.1 а.с.41-42, т.2 а.с.33 зворот - 37 зворот).
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу від 18.01.2022 № 18012022, право вимоги за договором від 20.07.2021 № 12655-07/2021, укладеним ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» із ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ». Загальна сума заборгованості за даним договором складає 14500,00 грн, з яких 4000,00 грн – заборгованість за основною сумою кредиту, 10500,00 грн – заборгованість за відсотками (т.1 а.с.44, 45, т.2 а.с.32-33).
Внаслідок неналежного виконання відповідачкою зобов`язання з повернення кредитних коштів за договором № 12655-07/2021 та сплати процентів, у неї виникла заборгованість перед позивачем, до якого перейшло право вимоги, у загальному розмірі 14500,00 грн, що не погашено до теперішнього часу, а тому відповідачка зобов`язана її погасити.
30.07.2021 між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту №2278009829/452821, за умовами якого товариство надає клієнту кредит у розмірі 4500,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором (т.1 а.с.25-26, т.2 а.с.19-20).
Умовами п. 1.3 договору визначено, що кредит надається строком на 15 днів, тобто до 13.08.2021, за користуванням кредитом клієнт сплачує товариству 912,5% річних від суми кредиту в рахунку 2,5% на добу. Кредит надається клієнту в безготівковій формі у національні валюті на реквізити платіжної банківської карти, вказаної клієнтом.
Згідно з п. 2.4. договору, обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється на фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту Клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом.
Відповідно до п. 4.3 договору, у разі неповернення кредиту в строк, зазначений у пункті 1.2 цього договору, проценти, передбачені в п. 1.3 цього договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з першого дня прострочення.
Пунктом 6.1 договору обумовлено, що договір підписано з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».
ОСОБА_1 30.07.2021 підписала електронним підписом одноразовим ідентифікатором договір № 2278009829/452821, чим погодилася із запропонованими умовами кредитного договору.
До вказаного договору позивачем надано паспорт споживчого кредиту, який також підписано ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором, та містить основні умови кредитування, що зазначені й у договорі (т.1 а.с.27).
На картковий рахунок позичальника № НОМЕР_1 , відкритому у банку-емітенті PRIVAT BANK, який у договорі № 2278009829/452821 вказала ОСОБА_1 , через платіжний сервіс «Platon» технологічним оператором платіжних послуг ТОВ «Платежі Онлайн» проведена 30.07.2021 транзакція на суму 4500,00 грн (т.1 а.с.28, т.2 а.с.13).
У п. 3.1.4 договору № 2278009829/452821 передбачено право товариства без згоди клієнта поступитися своїм правом вимоги за даним договором третій особі, у зв`язку з чим, відбудеться заміна сторони кредитодавця за цим договором.
19.04.2022 між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу № 19042022-Г, за яким ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» набуло права грошової вимоги до боржників за договорами, укладеними з кредитором, що зазначені в реєстрах боржників (т.1 а.с.29-31, т.2 а.с.38-42).
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу від 19.04.2022, право вимоги за договором від 19.04.2021 № 19042022-Г, укладеним ТОВ «ГОУФІНГОУ» з ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ». Загальна сума заборгованості за даним договором складає 16312,50 грн, з яких 4500,00 грн – заборгованість за основною сумою кредиту, 11812,50 грн – заборгованість за відсотками (т.1 а.с.32, 33, т.2 а.с.30 зворот – 31 зворот).
Внаслідок неналежного виконання відповідачкою зобов`язання з повернення кредитних коштів за договором № 2278009829/452821 та сплати процентів, у неї виникла заборгованість перед позивачем, до якого перейшло право вимоги, у загальному розмірі 16312,50 грн, яка не погашена до теперішнього часу, а тому відповідачка зобов`язана її погасити.
Задовольняючи позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про стягнення заборгованості за договорами № 621807439, № 12655-07/2021 та № 2278009829/452821, суд першої інстанції виходив з факту отримання позичальницею ОСОБА_1 кредитних коштів та неналежного виконання зобов`язання за укладеними кредитними договорами позичальницею в частині повернення кредиту та сплати відсотків за їх користування й права позивача, у зв`язку з цим, вимагати від відповідачки повернення заборгованості за кредитними договорами. 
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, так як їх суд першої інстанції дійшов на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 634, 638 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилами ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 23 березня 2020 року по справі № 404/502/18, відповідно до якого: будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
Отже, кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
У позовній заяві ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» вказувало на те, що кредитні догови були укладені первісними кредиторами з ОСОБА_2 з використанням підписання електронним підписом позичальниці, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора.
Судом встановлено, що 19.07.2021 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії № 621807439. 
Вказаний вище договір, як і паспорт споживчого кредиту до нього, 19.07.2021 підписані електронним підписом позичальниці з одноразовим ідентифікатором, відповідно до правил, текст яких розміщено на сайті кредитодавця www.moneyveo.ua та Закону України «Про електронну комерцію», який має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис, що обумовлено у п. п. 4.1 та 4.4 договору (т.1 а.с.8-9, т.2 а.с.14-15).
20.07.2021 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту № 12655-07/2021 (т.1 а.с.37-39, т.2 а.с.8-9).
У п. 6.1 договору № 12655-07/2021 вказано, що договір підписано з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». 
ОСОБА_1 19.07.2021 підписала електронним підписом одноразовим ідентифікатором договір № 12655-07/2021, тим самим погодилася із запропонованими умовами кредитного договору.
Договір містить докладну інформацію щодо особи позичальника – ОСОБА_1 , зокрема, індивідуальний податковий номер, серію та номер паспорту, дату та орган, який його видав, адресу проживання, номер карткового рахунку та номер мобільного телефону, на який відправлено одноразовий ідентифікатор в якості аналога власноручного підпису позичальника. 
До вказаного договору позивачем надано паспорт споживчого кредиту, який також підписано ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором (т.1 а.с.40).
30.07.2021 між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту №2278009829/452821 (т.1 а.с.25-26, т.2 а.с.19-20).
Пунктом 6.1 договору обумовлено, що договір підписано з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».
ОСОБА_1 30.07.2021 підписала електронним підписом одноразовим ідентифікатором договір № 2278009829/452821, чим погодилася із запропонованими умовами кредитного договору.
До вказаного договору позивачем надано паспорт споживчого кредиту, який також підписано ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором, та містить основні умови кредитування, що зазначені й у договорі (т.1 а.с.27).
Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не доведено підписання договорів відповідачкою, є безпідставними та спростовуються матеріалами справи. Для підписання кредитних договорів ОСОБА_1 було використано електронний підпис одноразовим ідентифікатором відповідно до вимог частини 6 та 8 статті 11 і 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що сторони досягли усіх істотних умов та уклали кредитні договори.
Таким чином, вказані договори підписано електронним підписом, використання якого неможливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, та без здійснення входу на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету.
В кожному із наведених договорів зазначено особисті дані ОСОБА_1 - реквізити паспортного документу, адреса місця реєстрації, РНОКПП. Доказів на спростування відповідності анкетних даних ОСОБА_1 в зазначених договорах матеріали справи не містять.
Доказів про те, що персональні дані відповідачки (копія паспорта громадянина України, ідентифікаційний номер) були використані первісними кредиторами  - ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ГОУФІНГОУ» для укладення кредитних договорів від її імені, відповідачкою ОСОБА_1 до суду не надано. До правоохоронних органів із відповідною заявою щодо вчинення відносно неї шахрайських дій відповідачка не зверталася, як і не оскаржувала правомірність (дійсність) укладеного договору.
З огляду на те, що наведені вище договори підписано за допомогою одноразового ідентифікатора, колегією суддів не приймаються до уваги посилання в апеляційній скарзі на ту обставину, що, в порушення принципів змагальності та рівності сторін, ст.ст. 81, 84, 89, 95, 100 ЦПК України, судом не були вирішені клопотання про огляд оригіналів та перевірку у судовому засіданні при огляді оригіналів наданих електронних доказів за допомогою державного веб-сайту https://czo.gov.ua/verify Центрального засвідчувального органу Міністерства цифрової трансформації України: факт наявності підписів сторін, дату, час, особу підписантів даних електронних документів, чинність сертифікатів ключа електронних цифрових підписів на дату підписання, їх реєстрацію в уповноваженій установі, сформувавши про це протокол та приєднавши його до матеріалів справи.
Підписавши вказані вище договори № 621807439, № 12655-07/2021 та № 2278009829/452821 одноразовим ідентифікатором, відповідачка ОСОБА_3 погодилася з умовами договору та правилами надання споживчих кредитів від ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ГОУФІНГОУ».
Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20).
Зазначені договіри є чинними та підлягають виконанню сторонами.
28.11.2018 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено договір факторингу № 28/1118-01 та додаткову угоду від 31.12.2020 № 26, за яким ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» набуло право вимоги до боржників, зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги (т.1 а.с.14-16).
На підтвердження обставини переходу права вимоги до відповідачки за кредитним договором від 19.07.2021 № 621807439 від ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», надано витяг з реєстру прав вимоги від 14.09.2021 № 151, відповідно до якого, загальна заборгованість (сума відступленої грошової вимоги) становить 24056,00 грн, з яких: заборгованість за основним боргом – 11000,00 грн, заборгованість за процентами – 13059,00 грн (т.1 а.с.211-212, т.2 а.с.11 зворот – 12 зворот).
20.10.2022 ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу № 20102022, за яким ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» набуло права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, що зазначені в реєстрах боржників (т.1 а.с.17-19, т.2 а.с.24-28).
Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги від 21.10.2022 № 1, право вимоги за договором № 621807439, укладеним із ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (т.1 а.с.19, 20, 213-214, т.2 а.с.22-23).
На момент відступлення права вимоги загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 за договором № 621807439 складав 37215,00 грн, з яких 11000,00 грн – заборгованість за основною сумою боргу, 26215,00 грн – заборгованість за відсотками, що також підтверджується розрахунком заборгованості, складеним ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» (т.1 а.с.202 зворот).
18.01.2022 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу № 18012022, за яким ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» набуло права грошової вимоги до боржників за договорами, укладеними з кредитором, що зазначені в реєстрах боржників (т.1 а.с.41-42, т.2 а.с.33 зворот - 37 зворот).
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу від 18.01.2022 № 18012022, право вимоги за договором від 20.07.2021 № 12655-07/2021, укладеним ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» із ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ». Загальна сума заборгованості за даним договором складає 14500,00 грн, з яких 4000,00 грн – заборгованість за основною сумою кредиту, 10500,00 грн – заборгованість за відсотками (т.1 а.с.44, 45, т.2 а.с.32-33).
19.04.2022 між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу № 19042022-Г, за яким ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» набуло права грошової вимоги до боржників за договорами, укладеними з кредитором, що зазначені в реєстрах боржників (т.1 а.с.29-31, т.2 а.с.38-42).
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу від 19.04.2022, право вимоги за договором від 19.04.2021 № 19042022-Г, укладеним ТОВ «ГОУФІНГОУ» з ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ». Загальна сума заборгованості за даним договором складає 16312,50 грн, з яких 4500,00 грн – заборгованість за основною сумою кредиту, 11812,50 грн – заборгованість за відсотками (т.1 а.с.32, 33, т.2 а.с.30 зворот – 31 зворот).
За приписами пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частин перша статті 513 ЦК України).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).
Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.
Частиною першою статті 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За змістом частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Тобто, відповідачка ОСОБА_1 несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язання за кредитним договором перед новим кредитором ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" у тому ж обсязі, що і перед первісними кредиторами.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. 
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
У відповідності до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Кредитодавці ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ГОУФІНГОУ» свої обов`язки за кредитними договорами виконали у повному обсязі. Факт отримання відповідачкою кредитних коштів та непогашення простроченої заборгованості підтверджується матеріалами справи, яким судом першої інстанції надано належну оцінку, у зв`язку з чим колегія суддів відхиляє доводи відповідача про те, що надані позивачем розрахунки суми боргу за кредитним договором не підтверджені первинними обліковими бухгалтерськими документами.
Згідно висновків щодо застосування норм права, викладених в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 25.01.2023 у справі №209/3103/21, банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів за конкретним банківським рахунком, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.
Відповідачка, в обґрунтування своїх заперечень та доводів щодо незгоди з рішенням суду першої інстанції, указувала на те, що позивачем не надано суду первинних бухгалтерських документів, однак, наголошуючи на відсутності доказів наявності заборговансоті за отриманими нею коштами, які за умовами договору переховувались в безготівковій формі на платіжну банківську картку, не надала ні суду першої інстанції, ні апеляційному суду виписки по зазначеному картковому рахунку за спірні періоди на підтвердження факту погашення нею заборгованості у повному обсязі, враховуючи, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не є первісним кредитором та не є банківською установою.
Згідно розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», відповідачка користувалася наданими кредитними коштами, частково сплачуючи заборгованість, а саме: 11.08.2021 – 5,00 грн, 19.08.2021 - 15,00 грн, 27.08.2021 – 5,00 грн, та станом на 14.09.2021 її заборгованість за договором № 621807439 складала у загальному розмірі 24059,00 грн, з яких заборгованість за основним боргом 11000,00 грн, заборгованість за відсотками – 13059,00 грн (т.1 а.с.200).
Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги від 21.10.2022 № 1, право вимоги за договором № 621807439, укладеним із ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (т.1 а.с.19, 20, 213-214, т.2 а.с.22-23).
На момент відступлення права вимоги загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 за договором № 621807439 складав 37215,00 грн, з яких 11000,00 грн – заборгованість за основною сумою боргу, 26215,00 грн – заборгованість за відсотками, що також підтверджується розрахунком заборгованості, складеним ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» (т.1 а.с.202 зворот).
Внаслідок неналежного виконання відповідачкою зобов`язання з повернення кредитних коштів за договором № 621807439 та сплати процентів, у неї виникла заборгованість перед позивачем, до якого перейшло право вимоги, у загальному розмірі 37215,00 грн, яка не погашена до теперішнього часу, а тому відповідачка зобов`язана її погасити.
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу від 18.01.2022 № 18012022, право вимоги за договором від 20.07.2021 № 12655-07/2021, укладеним ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» із ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ». Загальна сума заборгованості за даним договором складає 14500,00 грн, з яких 4000,00 грн – заборгованість за основною сумою кредиту, 10500,00 грн – заборгованість за відсотками (т.1 а.с.44, 45, т.2 а.с.32-33).
Внаслідок неналежного виконання відповідачкою зобов`язання з повернення кредитних коштів за договором № 12655-07/2021 та сплати процентів, у неї виникла заборгованість перед позивачем, до якого перейшло право вимоги, у загальному розмірі 14500,00 грн, що не погашено до теперішнього часу, а тому відповідачка зобов`язана її погасити.
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу від 19.04.2022, право вимоги за договором від 19.04.2021 № 19042022-Г, укладеним ТОВ «ГОУФІНГОУ» з ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ». Загальна сума заборгованості за даним договором складає 16312,50 грн, з яких 4500,00 грн – заборгованість за основною сумою кредиту, 11812,50 грн – заборгованість за відсотками (т.1 а.с.32, 33, т.2 а.с.30 зворот – 31 зворот).
Внаслідок неналежного виконання відповідачкою зобов`язання з повернення кредитних коштів за договором № 2278009829/452821 та сплати процентів, у неї виникла заборгованість перед позивачем, до якого перейшло право вимоги, у загальному розмірі 16312,50 грн, яка не погашена до теперішнього часу, а тому відповідачка зобов`язана її погасити.
З вимог позивача вбачається, що ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" не нараховувало ніяких сум заборгованості за кредитними договорами відносно позичальниці, а вказаний розмір заборгованості є незмінним з моменту отримання ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" права вимоги за договором кредиту.
Встановлено, що, станом на дату звернення позивача до суду з цією заявою, відповідачка ОСОБА_1 не погашала заборгованість за кредитними договороми, остання є незмінною з моменту відступлення прав вимоги до ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів".
З огляду на зазначене, з урахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про укладення та підписання ОСОБА_1 кредитних договорів з відповідним фінансовими установами, невиконання позичальницею своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих в борг коштів, та наявності у неї боргових зобов`язань перед позивачем, який набув прав вимоги за вищевказаними кредитними договороми за договорами відступлення прав вимоги.
Вищевказані кредитні договори містять суму основного зобов`язання, відсотки за користування кредитними коштами та строки їх повернення та нарахування.
Твердження відповідачки про те, що позивач не довів належними доказами розмір заборгованості за кредитними договорами на увагу не заслуговують, з огляду на вищевикладене.
Враховуючи те, що за умовами вищезазначених договорів відповідачка отримала кредитні кошти та користувалася ними, належних та допустимих доказів на підтвердження повернення отриманих в кредит коштів, всупереч ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надала, відтак, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що заборгованість за основним боргом на підставі вищезазначених договорів підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», а відтак, позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення.
Пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості, позивач, крім заборгованості за основним боргом, просив стягнути заборгованість за процентами за користування кредитними коштами.
Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
За положеннями статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Отже, згідно приписів абзацу 2 частини першої ст. 1048 ЦК України щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосовано лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/95/12 (провадження № 14-10цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти та інші платежі за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою ст.1050 ЦК України.
Як встановлено судом, нарахування відсотків за наведеними вище договорами здійснено в межах строку, узгодженого сторонами, й в апеляційній скарзі відповідачка не надає власного розрахунку заборгованості за кредитом, зокрема, за відсокотми за користування кредитними коштами.
Колегія суддів не приймає посилання в апеляційній скарзі на те, що, враховуючи обмеження, встановлені спеціальним законодавством, первісний кредитор і позивач не мають права стягувати за період карантину неустойку (штраф, пеню), підвищені відсотки та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за кредитним договором.
Так, згідно з п. 6 роз. IV Закону України «Про споживче кредитування» у разі прострочення споживачем у період з 01.03.2020 по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит (в тому числі, але не виключно, прострочення споживачем у період з 01.03.2020 по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), виконання зобов`язань зі сплати платежів) споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У тому числі, але не виключно, споживач в разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язків сплачувати кредитодавцю неустойку (штраф, пеню) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин, інших ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період з 01.03.2020 по останній календарний день місяця (включно), наступного за місяцем, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України корона вірусної хвороби (COVID-19) (втому числі, але не виключно, прострочення споживачем у період з 01.03.2020 по останній календарний день місяця (включно), наступного за місяцем, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), виконання зобов`язань зі сплати платежів). Норми цього пункту поширюються у тому числі на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону.
Відповідно до п. 15 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦПК України, у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцяти денний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення.
Тобто, під час карантину кредитодавцям заборонено нараховувати неустойку (штрафи, пені) та/або інші платежі за прострочення виконання зобов`язання боржником. Водночас, дане положення не звільняє боржників від сплати основної частини заборгованості та відсотків за користування кредитом. Як слідує з матеріалів справи, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк, умови кредитування та нарахування відсотків, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 
Разом з тим, як вірно встановлено судом першої інстанції, позивачем не заявлено вимоги про стягнення неустойки (штрафи, пені).
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідачки вищезазначеної заборгованості за кредитними договорами, розмір якої нею не спростовано в апеляційній інстанції.
Доводи, викладені в апеляційні скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.
Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.
Щодо судових витрат, то відповідно до підпунктів "б" та "в" пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення, та про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Оскільки апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених відповідачкою ОСОБА_1 у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ: 

Апеляційну скаргу відповідачки ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Індутний – Шматько Станіслав Миколайович, - залишити без задоволення.
Рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 01 травня 2024 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 09 червня 2025 року.

Головуючий: 

Судді: