ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2025 р. 	Справа № 480/9294/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: П`янової Я.В.,
Суддів: Жигилія С.П. ,  Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 06.05.2025, головуючий суддя І інстанції: О.О. Осіпова, м. Суми, повний текст складено 06.05.25  у справі № 480/9294/24
за позовом    ОСОБА_1  
до   Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області ,   Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області    
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі за текстом також - позивачка, ОСОБА_1 ) звернулася до адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі за текстом також – відповідач, ГУ ПФУ в Сумській області), у якому просила:
1. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо відмови у перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 за період:
- 01.01.2021 року до 31.12.2021 року, виходячи з посадового окладу судді, працюючого на відповідній посаді згідно прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2270,00 грн, встановленого на 01.01.2021 абзацом 4 ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2021 рік»;
- з 01.01.2022 року до 31.12.2022 року, виходячи з посадового окладу судді, працюючого на відповідній посаді згідно прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2481,00 грн, встановленого на 01.01.2022 абзацом 4 ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2022 рік»;
- з 01.01.2023 року до 31.12.2023 року, виходячи з посадовою окладу судді, працюючого па відповідній посаді згідно прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2684,00 грн, встановленого на 01.01.2023 абзацом 4 ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2023 рік»;
- з 01.01.2024 року, виходячи з посадового окладу судді, працюючого на відповідній посаді згідно прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3028,00 грн, встановленого на 01.01.2024 абзацом 4 ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2024 рік».
2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зробити перерахунок розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 за період:
- 01.01.2021 року до 31.12.2021 року, виходячи з посадового окладу судді, працюючого на відповідній посаді згідно прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2270,00 грн, встановленого на 01.01.2021 абзацом 4 ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2021 рік»;
- з 01.01.2022 року до 31.12.2022 року, виходячи з посадового окладу судді, працюючого на відповідній посаді згідно прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2481,00 грн, встановленого на 01.01.2022 абзацом 4 ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2022 рік»;
- з 01.01.2023 року до 31.12.2023 року, виходячи з посадовою окладу судді, працюючого па відповідній посаді згідно прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2684,00 грн, встановленого на 01.01.2023 абзацом 4 ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2023 рік»;
- з 01.01.2024 року, виходячи з посадового окладу судді, працюючого на відповідній посаді згідно прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3028,00 грн, встановленого на 01.01.2024 абзацом 4 ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2024 рік».
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 08.01.2025 залучено до участі у справі № 480/9294/24 Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області в якості співвідповідача.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 06 травня 2025 року адміністративний позов задоволено в повному обсязі.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови у перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 .
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зробити перерахунок розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 за період 01.01.2021 року до 31.12.2021 року, виходячи з посадового окладу судді, працюючого на відповідній посаді згідно прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2270,00 грн, встановленого на 01.01.2021 р. абзацом 4 ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2021 рік».
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зробити перерахунок розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 за період з 01.01.2022 року до 31.12.2022 року, виходячи з посадового окладу судді, працюючого на відповідній посаді згідно прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2481,00 грн, встановленого на 01.01.2022 р. абзацом 4 ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2022 рік».
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зробити перерахунок розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 за період з 01.01.2023 року до 31.12.2023 року, виходячи з посадовою окладу судді, працюючого па відповідній посаді згідно прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2684,00 грн, встановленого на 01.01.2023 р. абзацом 4 ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2023 рік».
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зробити перерахунок розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 за період з 01.01.2024 року, виходячи з посадового окладу судді, працюючого на відповідній посаді згідно прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3028,00 грн, встановленого на 01.01.2024 р., абзацом 4 ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2024 рік».
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області подати звіт про виконання судового рішення у строк протягом одного місяця з дня набрання законної сили рішенням суду.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області суму сплаченого судового збору у розмірі 1211 (тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області оскаржило його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.
В апеляційній скарзі відповідач зазначає про неврахування судом першої інстанції того, що після прийняття рішення Конституційним Судом України (після 18.02.2020) будь-яких змін розміру складових суддівської винагороди судді не відбулося та базовий розмір посадового окладу судді місцевого та апеляційного судів не змінився; прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, з 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023 та з 01.01.2024 становить 2102,00 грн, тому підстави для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відсутні, оскільки розмір посадового окладу судді з 01.01.2020 не змінювався.
За результатами апеляційного розгляду Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
Від позивачки надійшла заява про повернення апеляційної скарги без розгляду і без задоволення, в якій вона зазначає, що рішення суду першої інстанції повністю законне, обґрунтоване, відповідає наявній судовій практиці, а апеляційна скарга безпідставна і є такою, що не підлягає ані задоволенню, ані розгляду.
Так, зазначаючи про наявність підстав для повернення апеляційної скарги без розгляду, позивачка вказує, що в апеляційній скарзі апелянт зазначив, що оскаржує рішення Сумського окружного адміністративного суду від 07.05.2025 у справі № 480/9294/24 (перший аркуш апеляційної скарги), хоча такого рішення у справі № 480/9294/24 не було. Окрім того, у прохальній частині апеляційної скарги апелянт просить скасувати рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 06.05.2025 у справі № 480/9294/24, який справу № 480/9294/24 не розглядав та рішень у цій справі не виносив. Отже, апелянт заявив вимоги про скасування неіснуючого у справі рішення.
Разом із тим, колегія суддів уважає за необхідне зауважити, що ст. 298 КАС України містить вичерпний перелік підстав для повернення апеляційної скарги без розгляду. Технічні помилки, наявні в апеляційній скарзі, до таких підстав не належать.
Окрім того, відповідачем до суду апеляційної інстанції надіслані додаткові пояснення, в яких останній зауважує, що при формуванні апеляційної скарги ним була допущена технічна описка, а саме зазначено: « скасувати рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 06.05.2025 у справі № 480/9294/24 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ". У зв`язку з цим просить уважати це опискою та врахувати те, що предметом апеляційного оскарження є рішення Сумського окружного адміністративного суду від 06.05.2025 у справі № 480/9294/24.
Отже, недоліки апеляційної скарги були самостійно усунені відповідачем шляхом подання відповідних пояснень.
Також колегія суддів уважає за необхідне зауважити, що допущення описки в апеляційній скарзі у даті ухвалення оскаржуваного рішення «07.05.2025» замість належної «06.05.2025», та зазначення суду першої інстанції, який ухвалив це рішення "Черкаський окружний адміністративний суд", замість належного "Сумський окружний адміністративний суд", не впливає на зміст апеляційної скарги, а тому не може бути підставою для повернення апеляційної скарги без розгляду.
Посилання позивачки на те, що апелянт не мав права подавати апеляційну скаргу, оскільки оскаржуване рішення жодним чином не стосувалося прав, свобод чи інтересів саме Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, спростовуються рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 06.05.2025, який зобов`язав саме Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити перерахунок розміру щомісячного довічного грошового утримання судді.
При цьому ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 08.01.2025 залучено до участі у справі № 480/9294/24 Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області в якості співвідповідача, оскільки заява про перерахунок грошового утримання розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Вінницькій області, яким 11.10.2024 прийнято рішення про відмову у перерахунку.
Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також – КАС України) суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено при розгляді апеляційної скарги, що ОСОБА_1 є суддею у відставці Шосткинського міськрайонного суду Сумської області та з січня 2011 року отримує в ГУ ПФУ в Сумській області щомісячне грошове утримання судді у відставці.
У 2020 році ТУ ДСА в Сумській області було видано позивачу довідку про суддівську винагороду станом на 01.01.2020, з урахуванням прожиткового мінімуму у сумі 2102 грн.
У 2023 році позивачка в електронній формі звернулась до ТУ ДСА в Сумській області через Шосткинський міськрайонний суд із заявою про виготовлення трьох довідок про розмір суддівської винагороди для обчислення грошового утримання судді у відставці станом на 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023 з урахуванням прожиткових мінімумів для працездатних осіб у сумах 2270 грн, 2481 грн та 2684 грн.
На вказану заяву ТУ ДСА в Сумській області видало позивачу довідку № 04-2303/23 від 06.09.2023 про розмір суддівської винагороди станом на 01.01.2023, з урахуванням прожиткового мінімуму для розрахунку суддівської винагороди у сумі 2102 грн.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 29.05.2024 у справі № 480/11297/23, яке набрало законної сили 01.07.2024, позов ОСОБА_1 до ТУ ДСА в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови у видачі позивачу довідок про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023, виходячи з базового посадового окладу судді місцевого суду, визначеного на підставі частини другої ст. 130 Конституції України, частини третьої статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та абзаців 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік».
Зобов`язано ТУ ДСА в Сумській області підготувати та надати ОСОБА_1 довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023, виходячи з базового посадового окладу судді місцевого суду, визначеного на підставі частини другої ст. 130 Конституції України, частини третьої статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та абзаців 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік».
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
04.10.2024 ОСОБА_1 звернулась до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про здійснення перерахунку її щомісячного довічного грошового утримання з 01.01.2023 на підставі нової довідки.
Заява позивачки з доданими документами за принципом екстериторіальності для розгляду та прийняття рішення була передана до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, яким було прийнято рішення №959220149052 від 11.10.2024 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, оскільки відповідно до Законів України “Про Державний бюджет України на 2022 рік”, “Про Державний бюджет України на 2023 рік”, “Про Державний Бюджет України на 2024 рік” прожитковий мінімум для працездатних осіб, з якого встановлюється базовий розмір посадового окладу судді, складає 2102 грн, право на перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці з врахуванням іншого базового розміру посадового окладу судді відсутнє.
У довідці ТУ ДСА в Сумській області №04-3316/24 від 02.08.2024 суддівська винагорода для визначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці була обчислена із прожиткового мінімуму як для працездатних осіб станом на 01.01.2023.
Уважаючи, що відповідачем протиправно відмовлено у перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці, позивачка звернулась до суду з цим позовом.
Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про порушення відповідачем прав та інтересів позивача у публічно-правових відносинах.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та доводам учасників справи, суд апеляційної інстанції виходить з такого.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Стаття 130 Конституції України визначає, що розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.
Спеціальним законом, який визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд, є Закон № 1402-VIII.
Відповідно до положень ст. 4 Закону № 1402-VІІІ судоустрій і статус суддів в Україні визначаються Конституцією України та законом. Зміни до цього Закону можуть вноситися виключно законами про внесення змін до Закону України “Про судоустрій і статус суддів”.
За приписами ч. 3 ст. 142 Закону № 1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.
Згідно з частинами 4, 5 статті 142 Закону № 1402-VIII у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.
Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.
Згідно з положеннями ст. 135 Закону № 1402-VІІІ суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.
У частинах 2, 3 статті 135 Закону №1402-VIII визначено, що суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.
Базовий розмір посадового окладу судді становить, зокрема, судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.
До базового розміру посадового окладу, визначеного частиною третьою цієї статті, додатково застосовуються такі регіональні коефіцієнти: 1) 1,1 - якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше сто тисяч осіб; 2) 1,2 - якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше п`ятсот тисяч осіб; 3) 1,25 - якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше один мільйон осіб. У випадку, якщо суд розміщується в декількох населених пунктах, застосовується регіональний коефіцієнт за місцезнаходженням органу, який провів державну реєстрацію такого суду.
Суддям виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи більше 3 років - 15 відсотків, більше 5 років - 20 відсотків, більше 10 років - 30 відсотків, більше 15 років - 40 відсотків, більше 20 років - 50 відсотків, більше 25 років - 60 відсотків, більше 30 років - 70 відсотків, більше 35 років - 80 відсотків посадового окладу.
Суддям виплачується щомісячна доплата за науковий ступінь кандидата (доктора філософії) або доктора наук із відповідної спеціальності в розмірі відповідно 15 і 20 відсотків посадового окладу судді відповідного суду.
Отже, Конституцією України та Законом України “Про судоустрій і статус суддів” закріплюються правові положення щодо способу визначення розміру суддівської винагороди, а саме встановлення розміру винагороди законом про судоустрій.
Водночас розмір посадового окладу судді, який є складовим елементом суддівської винагороди, напряму залежить від прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його встановлення, затвердження тощо наведено у Законі України “Про прожитковий мінімум” від 15.07.1999 за № 966-XIV (далі – Закон № 966-XIV).
Положеннями ст. 1 Закону № 966-XIV передбачено, що прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.
Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність.
Частиною третьою статті 4 Закону № 966-XIV визначено, що прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження.
Так, статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено з 1 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб - 2270 гривень; для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, - 2102 гривні.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» установлено з 1 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб 2481 гривень; для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, - 2102 гривні.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб 2684 гривні; для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, - 2102 гривні.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб 3028 гривень; для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, - 2102 гривні.
Отже, окремими приписами Законів України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», «Про Державний бюджет України на 2022 рік», «Про Державний бюджет України на 2023 рік», “Про Державний бюджет України на 2024 рік”, з 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023, 01.01.2024 встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2102 гривні саме для цілей визначення базового розміру посадового окладу судді.
Колегія суддів зауважує, що наведені приписи статті 7 вищезазначених Законів є чинними, не визнавалися Конституційним Судом України такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), а тому правові підстави для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у зв`язку зі зміною прожиткового мінімуму для працездатних осіб відсутні.
Висновки суду апеляційної інстанції узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, сформованою у постанові від 24 квітня 2025 року у справі № 240/9028/24.
Викладений у цій справі висновок Великої Палати Верховного Суду відрізняється від висновків Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладених у постановах від 13 липня 2023 року у справі № 280/1233/22, від 21 березня 2024 року у справі № 620/4971/23 та ін. Спори у цих справах стосувалися застосування розрахункової величини для визначення посадового окладу суддів, починаючи з 2021 року.
У наведених справах Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду виходив з того, що розмір посадового окладу судді, який є складовим елементом суддівської винагороди, напряму залежить від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, поняття якого наведено у Законі № 966-XIV, і в цьому ж Законі закріплено вичерпний перелік основних соціальних і демографічних груп населення, відносно яких визначається прожитковий мінімум. Ураховуючи те, що Законом № 966-XIV не визначено такого виду прожиткового мінімуму, як “прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді” і за приписами цього Закону судді не віднесені до соціальної демографічної групи населення, стосовно яких прожитковий мінімум повинен встановлюватися окремо, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду дійшов висновку про відсутність законних підстав для зменшення розміру прожиткового мінімуму, який встановлено для працездатних осіб на 1 січня календарного року, з метою визначення суддівської винагороди.
За позицією Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду в цій категорії спорів закон про Державний бюджет України на відповідний рік не повинен містити інакшого чи додаткового правового регулювання правовідносин, що охоплюються предметом регулювання інших законів України, особливо тієї сфери суспільних відносин, для яких діють спеціальні (виняткові) норми. Для визначення розміру суддівської винагороди до уваги може братися лише прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.
Велика Палата Верховного Суду не погодилася з наведеними висновками з таких міркувань.
Розмір посадового окладу судді, який є складовим елементом суддівської винагороди, залежить від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, поняття якого наведено у Законі № 966-XIV. Цим Законом закріплено вичерпний перелік основних соціальних і демографічних груп населення, стосовно яких визначається прожитковий мінімум. І приписами цього Закону судді не віднесені до соціальної демографічної групи населення, стосовно яких прожитковий мінімум повинен встановлюватися окремо.
Водночас законодавець, починаючи з 2021 року, у законах про Державний бюджет України на відповідний рік не встановлював прожитковий мінімум стосовно суддів як соціальної демографічної групи. Окремими приписами цих законів встановлювався на 1 січня відповідного календарного року саме прожитковий мінімум для працездатних осіб для цілей визначення базового розміру посадового окладу судді у розмірі 2102 гривні.
Отже, цими законами не встановлювалася розрахункова величина, відмінна від тієї, що визначена спеціальним законом для визначення розміру суддівської винагороди, а власне визначалася ця величина - встановлювався грошовий розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді.
З огляду на наведені висновки Великої Палати Верховного Суду, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Згідно з приписами пункту другого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;  недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Отже, з огляду на викладене вище, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи та неправильно застосував норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що є підставою для скасування оскаржуваного рішення з прийняттям постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.
Зважаючи на результати апеляційного розгляду оскарженого судового рішення та положення статті 139 КАС України, у справі відсутні підстави для розподілу судових витрат. 
Керуючись статтями 139, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області - задовольнити.
Рішення  Сумського окружного адміністративного суду від 06.05.2025 у справі № 480/9294/24 - скасувати.
Прийняти постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Я.В. П`янова 	
Судді	   	С.П. Жигилій    О.В. Присяжнюк