КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С ТА Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
22 липня 2025 року
м. Київ
провадження № 22-ц/824/1507/2025
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Євграфової Є. П. (суддя-доповідач), 
суддів - Писаної Т. О., Саліхова В. В., 
розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 
на рішення Обухівського районного суду Київської області у складі судді Висоцької Г. В.
від 14 травня 2024 року
у цивільній справі № 372/6478/23 Обухівського районного суду Київської області
за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» 
до ОСОБА_1 
про стягнення заборгованості
В С Т А Н О В И В:
У грудні 2023 року ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» звернулось в суд із вказаним позовом, в обґрунтування якого вказувало, що 15.02.2021 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 776360444. 
У процесі відступлення прав вимоги до ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» перейшло право грошової вимоги до відповідачки за зазначеним договором №776360444. Відповідно до Реєстру прав вимоги № 1 від 21.10.2022 до Договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 (витяг з Реєстру прав вимоги додається), ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 46 096 грн, з яких: 21 500 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 24 596 грн - сума заборгованості за відсотками.
Також позивач вказував, що 07.05.2021 між ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 2941417346/679537. 
У процесі відступлення прав вимоги до ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» перейшло право грошової вимоги до відповідача за вказаним договором. Відповідно до Реєстру боржників від 09.12.2021 до договору факторингу № 09122021 від 09.12.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 6 225 грн, з яких: 1 500 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 4 725 грн - сума заборгованості за відсотками.
Крім того, як зазначає позивач, 25.04.2021 між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №00- 3132774. 
27.09.2021 між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу № 27092021, у відповідності до умов якого ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників № 1 від 27.09.2021 до договору факторингу № 27092021 від 27.09.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача на суму 4 920 грн, з яких: 1 500 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3 420 грн - сума заборгованості за звичайними відсотками.
Посилаючись на неналежне виконання відповідачем на взятих на себе зобов`язань щодо повернення кредитних коштів, позивач просив задовольнити позов та стягнути зазначену суму заборгованості.
Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 14 травня 2024 року позов задоволено.
Стягнуто з із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» заборгованість:
- за кредитним договором № 776360444 в розмірі 46 096,00 грн, з яких: 21 500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 24 596,00 грн - сума заборгованості за відсотками;
- за кредитним договором № 2941417346/679537 в розмірі 6 225,00 грн, з яких: 1 500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 4 725,00 грн - сума заборгованості за відсотками;
- за кредитним договором № 00-3132774 в розмірі 4 920,00 грн, з яких: 1 500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3420,00 грн - сума заборгованості за звичайними відсотками, а всього стягнуто заборгованість за договорами у загальному розмірі 57 241 грн.
Вирішено питання судових витрат.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Стягнути з позивача на користь відповідача судовий збір, сплачений за подачу апеляційної скарги. 
Апелянт стверджує, що суд першої інстанції помилково зробив висновок про укладення договорів № 776360444 від 15.02.2021, № 2941417346/679537 від 07.05.2021 та № 00-3132774 від 25.04.2021. Вона не заперечує можливості підписання договору одноразовим електронним ідентифікатором, як того вимагають Закони України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну комерцію». Однак, апелянт наголошує, що позивач не надав жодних доказів укладення цих договорів відповідно до чинного законодавства. Зокрема, відсутні оферта та акцепт оферти, інформація та докази ідентифікації особи, яка нібито укладала договір, а також підтвердження вчинення електронного правочину, яке позичальник мав отримати. Апелянт зазначає, що позивач надав лише роздруківку невідомого походження, яку намагається видати за укладений кредитний договір. Крім того, неможливо перевірити підписання оспорюваного правочину кредитодавцем, оскільки позивачем не надано доказів накладення кваліфікованого електронного підпису первісного кредитора. Апелянт посилається на позицію Великої Палати Верховного Суду щодо важливості підпису як невід`ємного елемента письмової форми правочину для підтвердження намірів та волевиявлення сторін, а також їх ідентифікації.
Апелянт також стверджує, що суд першої інстанції безпідставно поклав на неї обов`язок доведення обставин не укладання договору в електронному вигляді, оскільки саме ТОВ «ФК «ЄАПБ» мало надати відповідні докази, як особа, в розпорядженні якої мають перебувати такі докази, і яка мала здійснити активні дії щодо ідентифікації відповідача та перерахування коштів.
Крім того, апелянт зауважує, що позивач не надав жодного належного та допустимого доказу отримання нею коштів від «первісних кредиторів». Вона посилається на статті 1046 та 1047 ЦКУ, згідно з якими договір позики вважається укладеним з моменту передачі грошей, а фінансовий документ про отримання коштів є умовою його укладення. Апелянт наголошує, що належними доказами перерахування коштів є виключно первинні документи, оформлені відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Вона також посилається на судову практику Верховного Суду та апеляційних судів, яка підтверджує цю позицію. Апелянт зазначає, що розрахунок заборгованості, складений представником позивача, не є первинним документом і не містить відомостей, які б дозволили суду перевірити, чи дійсно кошти були передані позичальнику.
Щодо відступлення права вимоги, апелянт звертає увагу на те, що надані позивачем витяги не містять підписів сторін, що укладали договори факторингу, а лише підпис представника ТОВ «ЄАПБ», що свідчить про самостійне виготовлення витягу позивачем. Також, суд не звернув уваги на відсутність доказів виконання договору факторингу сторонами, що його уклали.
Апелянт стверджує, що проведені позивачем розрахунки заборгованості не відповідають вимогам закону, посилаючись на постанови Великої Палати Верховного Суду, які роз`яснюють різницю між процентами за користування коштами та процентами за прострочення виконання грошового зобов`язання (статті 1048 та 625 ЦК України відповідно).
Позивач, ТОВ «ФК «ЄАПБ», подав відзив на апеляційну скаргу у який зазначає, що рішення Обухівського районного суду Київської області від 14 травня 2024 року у справі № 372/6478/23 є законним та обґрунтованим, а апеляційна скарга ОСОБА_1 - безпідставною. 
Щодо укладення договорів, позивач стверджує, що 15.02.2021 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 776360444. 
Також, 07.05.2021 між ТОВ «КУ «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 2941417346/679537. 
Окрім того, 25.04.2021 між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 00-3132774. 
Позивач зазначає, що ці договори укладалися в електронній формі в інформаційно-телекомунікаційній системі товариств. Позичальник самостійно обрала бажану суму та строк кредитування, зазначила персональні дані, включаючи банківську картку, на яку отримала кошти, та пройшла етапи підтвердження наміру укласти договір. Договори були підписані за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який має таку ж юридичну силу, як і власноручний підпис, що підтверджується судовою практикою Верховного Суду. Зокрема, для Договору № 776360444, ідентифікатор MNV68NH7 був відправлений 15.02.2021 15:37:28 на номер НОМЕР_1 і введений позичальником 15.02.2021 15:38:12. 
Щодо ідентифікації та верифікації, позивач здійснив належну ідентифікацію та верифікацію клієнта з дотриманням усіх вимог законодавства, зокрема Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» та Положення № 107 Національного банку України. Верифікація здійснювалася шляхом використання Системи BankID Національного банку України, яка є національною системою електронної дистанційної ідентифікації. 
Щодо перерахування кредитних коштів, Позивач зазначає, що кошти були перераховані на банківські картки, вказані Позичальником при укладанні договорів: №  НОМЕР_2 для ТОВ «КУ «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ», та № 4731-21 ХХ-ХХХХ-8878 для ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА». Позивач надав докази переказу коштів, такі як Додаток до Повідомлення ТОВ «БЕСТПЕЙ» від 10.01.2024, Інформаційну довідку № 3541/10 від 26.10.2023 та Платіжне доручення від 15.02.2021 на суму 21 500,00 грн. Позивач наголошує, що перерахування коштів здійснювалося операторами онлайн-послуг платіжної інфраструктури, тому видаткові касові ордери не складаються. Також, ТОВ «ФК «ЄАПБ» не є банком, тому на нього не поширюється дія Положення НБУ № 75 щодо формування виписок по особовим рахункам. Позивач стверджує, що розрахунки заборгованості, надані первісними кредиторами, є належними доказами. 
Щодо відступлення права вимоги, Позивач зазначає, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача: від ТОВ «КУ «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» за Договором факторингу № 09122021 від 09.12.2021, що підтверджується Реєстром боржників від 09.12.2021 та Платіжним дорученням № 17818 від 15.12.2021. Від ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» за Договором факторингу № 27092021 від 27.09.2021, що підтверджується Реєстром боржників № 1 від 27.09.2021 та Платіжним дорученням № 17521 від 30.09.2021. Від ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» за Договором факторингу № 20102022 від 20.10.2022, до якого право вимоги перейшло від ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» за Договором факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018. Це підтверджується Реєстром прав вимоги № 133 від 11.05.2021 та Реєстром прав вимоги № 1 від 21.10.2022, а також Платіжним дорученням № 18921 від 25.10.2022. 
Позивач просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення суду першої інстанції без змін.
Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
За правилами ч.1 ст. 369 ЦПК України (у редакції на дату подання апеляційної скарги) апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Учасники справи належним чином повідомлені про розгляд апеляційної скарги в порядку письмового провадження без виклику учасників справи.
Дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Судом встановлено, що 15.02.2021 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 776360444.
Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового круту «Комфорт» ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» визначають порядок та умови надання Товариством грошових коштів у кредит та згідно п. 4.1. Договору.
Сума кредиту - 21 500,00 грн, строк кредитування - 126 днів.
Відповідно до п. 1.4 договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється в розмірі 237,25 % річних, що становить 0,65% в день від суми кредиту за час користування ним.
Пункт 1.5 договору передбачає, що на умовах викладених в п.1.6 Договору, до відносин між Сторонами застосовуються умови нарахування процентів за ставкою 474,50% річних, що становить 1,30% в день від суми Кредиту за час користування ним.
Перерахування ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» коштів на рахунок відповідачки ОСОБА_1 підтверджується платіжним дорученням (а.с 13).
28.11.2018 між TOB «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТАЛІОН ПЛЮС» (далі - ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС») було укладено Договір факторингу № 28/1118-01 відповідно до якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором.
31.12.2020 Додатковою угодою № 26 до Договору факторингу №28/1118-01 сторони дійшли згоди викласти текст Договору у новій редакції.
Відповідно до Реєстру боржників № 133 від 11.05.2021 до Договору факторингу №28/1118- 01 укладеного між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором № 776360444.
20.10.2022 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 20102022, у відповідності до умов якого, ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги.
Відповідно до Реєстру прав вимоги № 1 від 21.10.2022 до Договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 (витяг з Реєстру прав вимоги а.с. 19), ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 46 096 грн, з яких: 21 500 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 24 596 грн - сума заборгованості за відсотками.
Згідно з умовами Кредитного договору № 776360444 Позичальник зобов`язується вчасно повернути Кредит, сплатити відсотки за користування Кредитом в порядку, визначеному цим Договором.
Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому Кредит в строки, передбачені Кредитним договором
Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, Відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора.
З моменту отримання права вимоги до Відповідача, а саме з 21.10.2022 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.
Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 776360444 в розмірі 46 096,00 грн, з яких: 21 500 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 24 596 грн - сума заборгованості за відсотками.
Також судом встановлено, що 07.05.2021 між ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 2941417346/679537.
Кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер моб. телефону відповідача, про що свідчить п. 7 Кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін.
Відповідно до п.1.1 Договору, товариства надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 1 500,00 грн.
Пункт 1.2 передбачає, що кредит надається строком на 15 днів, тобто до 21.05.2021.
Відповідно до п. 1.3., за користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 1095% річних від суми кредиту в розрахунку 3% на добру. Тип процентної ставки фіксована.
Переказ коштів на рахунок відповідачки підтверджується інформаційною довідкою технологічного оператора платіжних послуг (а.с. 28).
09.12.2021 між ТОВ «КУ «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 09122021, у відповідності до умов якого ТОВ «КУ «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «КУ «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.
Відповідно до Реєстру боржників від 09.12.2021 до Договору факторингу № 09122021 від 09.12.2021 (а.с. 33), ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 6 225 грн, з яких: 1 500 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 4 725 грн - сума заборгованості за відсотками.
Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, Відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення Позивачу права грошової вимоги до Відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора.
З моменту отримання права вимоги до Відповідача, а саме з 09.12.2021 Позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.
Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 2941417346/679537 в розмірі 6 225 грн, з яких: 1 500 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 4 725 грн - сума заборгованості за відсотками.
Надалі, як встановлено судом, 25.04.2021 між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 00-3132774.
Кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер моб. телефону Відповідача, про що свідчить п.п. 7.10 та п.8 Кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін.
Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 Договору, товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 1 500,00 грн.
Пункт 1.3 передбачає, що кредит надається строком на 30 днів, тобто до 25.05.2021.
Відповідно до п. 1.4 процентна ставка за користування коштами кредиту: 1,90 % в день (684,00 % річних) - стандартна процента ставка, тип процентної ставки - фіксована.
Відповідно до п. 2.2 кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування кредитодавцем зі свого поточного рахунку в сумі 1 500,00 на карту позичальника № НОМЕР_2 , емітовану банком України.
27.09.2021 між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 27092021, у відповідності до умов якого ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.
Відповідно до Реєстру боржників № 1 від 27.09.2021 до Договору факторингу № 27092021 від 27.09.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 4 920 грн, з яких: 1 500 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3 420 грн - сума заборгованості за звичайними відсотками.
Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, Відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення Позивачу права грошової вимоги до Відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора.
З моменту отримання права вимоги до Відповідача, а саме з 27.09.2021 Позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.
Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 00-3132774 в розмірі 4 920 грн, з яких: 1 500 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3 420 грн - сума заборгованості за звичайними відсотками.
Задовольняючи позов, суд першої виходив із того, що кредитні договори були укладені в електронній формі з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що відповідає вимогам Цивільного кодексу України та Закону України «Про електронну комерцію». Незважаючи на повідомлення, відповідачка не виконала своїх зобов`язань за договорами, і після відступлення прав вимоги до ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснила жодного платежу. Нарахування заборгованості здійснювалось у відповідності до умов договорів первісними кредиторами, і позивач не здійснював жодних додаткових нарахувань чи штрафних санкцій.
Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача та задовольнив позов, стягнувши з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» загальну суму заборгованості в розмірі 57241,00 грн та судовий збір у розмірі 2 684,00 грн.
Колегія суддів не повністю погоджується із висновком суду з наступних підстав.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Доведення позивачем умов кредитування і наявності заборгованості є обов`язком позивача, виходячи з принципу змагальності сторін, закріпленого статтею 12 ЦПК України. У справах про стягнення кредитних коштів на банк або іншу фінансову установу покладений обов'язок довести факт передачі коштів позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, в іншому випадку, без доведення цього факту, втрачається право банку (фінансової установи) на пред`явлення будь-якої вимоги.
Судом встановлено факт укладення в електронній формі шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаного електронним підписом позичальника через одноразовий ідентифікатор, що відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до письмової форми, трьох договорів, а саме: від 15.02.2021 № 776360444 на суму 21 500 грн між ОСОБА_1 та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА»; від 07.05.2021 № 2941417346/679537 на суму 1 500,00 грн між ОСОБА_1 та ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА», а також від 25.04.2021 № 00-3132774 на суму 1 500,00 грн між ОСОБА_1 та ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ».
Відхиляючи доводи апеляційної скарги про ненадання відповідачем належних доказів укладання електронного договору, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до положень ст. 207 ЦК України, електронний документ прирівнюється до письмової форми правочину. Спеціальне законодавство у сфері електронної комерції (Закони України «Про електронну комерцію» та «Про електронні документи та електронний документообіг») не заперечує юридичної сили електронних документів та договорів, укладених шляхом обміну електронними повідомленнями. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає можливість підписання електронного правочину, зокрема, електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Одноразовим ідентифікатором, як визначено ч. 1 ст. 3 цього ж Закону, є алфавітно-цифрова послідовність, яку отримує особа, що приймає оферту, шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції. 
Таким чином, використання відповідачем логіну та паролю для входу в особистий кабінет та/або введення одноразового ідентифікатора, надісланого на його контактний номер телефону, є належним способом ідентифікації та підписання електронного договору, що відповідає вимогам чинного законодавства. 
Водночас, не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.
Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення.
Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом, наприклад, у постановах від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19, від 10.06.2021 у справі №234/7159/20, які, відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин.
Суд звертає увагу, що договори підписані електронним підписом, використання якого не можливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, та без здійснення входу на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету.
Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронний цифровий підпис», електронний цифровий підпис за своїм правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису у визначених законом випадках, а електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через його електронну форму. Аналогічно, у цивільному праві діє загальна презумпція правомірності правочину, встановлена статтею 204 Цивільного кодексу України, відповідно до якої правочин вважається правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або не визнана судом.
У контексті електронного правочину, вчинення дій з використанням особистого кабінету, логіну, паролю та/або одноразового ідентифікатора, наданого особі при реєстрації, створює презумпцію того, що ці дії вчинені саме цією особою. Якщо відповідач заперечує факт власного волевиявлення на укладення кредитного договору в електронній формі або стверджує, що електронний підпис був вчинений не ним, а іншою особою, тягар доведення цих обставин покладається саме на відповідача відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України.
Таким чином, просте заперечення факту авторизації та підписання договору без надання належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність вад волевиявлення або вчинення електронного підпису іншою особою, не є достатньою підставою для спростування презумпції дійсності правочину та вчинення електронного підпису саме відповідачем. Відповідач не надала жодних доказів несанкціонованого доступу до її особистого кабінету, використання її персональних даних третіми особами чи будь-яких інших обставин, які б свідчили про відсутність її вільної волі на укладення договорів або фальсифікацію електронного підпису.
Доказів того, що її персональні дані (копія паспорта громадянина України, картка фізичної особи-платника податків, реквізити банківської картки на яку первісними кредиторами здійснювалося перерахування позичених грошових коштів, номер телефону) були використані товариствами для укладення кредитних договорів від імені відповідачки, останньою суду не надані. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, до правоохоронних органів із відповідною заявою щодо вчинення відносно неї шахрайських дій відповідач не зверталась, як і не оскаржувала правомірність укладеного договору.
Отже, належними та допустимими доказами підтверджено укладання підписання ОСОБА_1 за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора трьох договорів про надання кредиту. 
Щодо доводів про недоведеність факту видачі кредиту на рахунок відповідача та доказів існування заборгованості у заявленому розмірі.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина перша та друга статті 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
Частиною 4 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Заперечуючи доводи відповідачки про неотримання грошових коштів, позивач клопотав перед судом про витребування відповідних доказів від банківської установи - емітента електронного платіжного засобу відповідачки. Отже окрім доказів наданих із позовною заявою, позивач скористався процесуальним правом на витребування доказів, яких він не має у своєму розпорядженні. 
Відповідно до наданої АТ КБ «Приватбанк» інформації, що включає довідку та виписку по рахунках, банком підтверджено зарахування на карткові рахунки відповідача від первісних кредиторів 07.05.2021 грошових коштів у сумі 1 500 грн, 25.04.2021 - у сумі 1 500 грн та 15.02.2021 - у сумі 21 500 грн (а.с. 138-145). 
Отже сукупність наданих позивачем, а також отриманих на вимогу суду, доказів беззаперечно підтверджують отримання по кожному із трьох кредитних договорів, визначену умовами договору суму кредитних коштів.
У змагальному процесі кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень. 
Колегія суддів звертає увагу, що відповідач, посилаючись виключно на формальні заперечення щодо форми доказів позивача, не заперечує сам факт отримання нею грошових коштів на свій картковий рахунок. Більше того, відповідач не надав власних доказів (зокрема, виписки з її карткового рахунку), які б спростовували факт зарахування коштів, а також не заявляв клопотань про витребування таких доказів судом. 
Отже, встановивши, що права вимоги за вищевказаними кредитними договорами перейшли до позивача - ТОВ «ФК «ЄАПБ», зокрема за договором факторингу № 20102022 від 20.10.2022 (заборгованість 46 096,00 грн); за договором факторингу № 09122021 від 09.12.2021 (заборгованість 6 225 грн) та за договором факторингу № 27092021 від 27.09.2021 (заборгованість 4 920 грн), суд дійшов обґрунтованих висновків, про порушення прав позивача.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги щодо обґрунтованості розрахунку та нарахування процентів колегія суддів виходить з наступного.
Верховний Суд у постанові від 02 жовтня 2020 року у справі № 911/19/19 зазначив, що суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру стягуваних сум нарахувань. Якщо з поданого позивачем розрахунку неможливо з`ясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення суму, суд може зобов`язати позивача подати більш повний та детальний розрахунок. При цьому суд в будь-якому випадку не позбавлений права зобов`язати відповідача здійснити і подати суду контррозрахунок (зокрема, якщо відповідач посилається на неправильність розрахунку, здійсненого позивачем).
Із наявних у матеріалах справи розрахунків вбачається, за кредитним договором № 776360444 від 15.02.2021 строк кредитування становив 126 днів, кількість днів, за які пораховані відсотки - 88 днів, тобто в межах строків кредитування.
Водночас, за кредитним договором № 2941417346/679537 від 07.05.2021, обумовлений строк кредитування становить 15 днів (до 21.05.2021), утім кількість днів, за яку пораховані відсотки становить фактично 105 днів.
За кредитним договором № 00-3132774 від 25.04.2021, узгоджений строк кредитування становить 30 днів (до 25.05.2021), водночас кількість днів, за яку пораховані відсотки фактично становить 120 днів.
Відповідно до статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. (Постанова Великої Палати Верховного Суду  від 5 квітня 2023 року, справа №910/4518/16).
Судова практика у вказаному питанні є сталою.
За перерахунком проведеним апеляційним судом, за користування кредитними коштами за кредитним договором № 2941417346/679537 (за 15 днів) розмір процентів становить 675 грн; а за кредитним договором № 00-3132774 (за 30 днів) - 855 грн.
У решті, позовні вимоги про стягнення процентів є безпідставними та задоволенню не підлягають.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно зі ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.
Оскільки суд першої інстанції припустився помилки у застосуванні норм матеріального права й не перевіривши розрахунок заборгованості, стягнув проценти за межами строку кредитування, судове рішення у частині стягнення процентів за договорами кредитним договором № 2941417346/679537 та кредитним договором № 00-3132774, підлягає скасуванню, із ухваленням у цій частині нового рішення про часткове задоволення вимог й стягнення за кредитним договором № 2941417346/679537 (за 15 днів) процентів у розмірі 675 грн; а за кредитним договором № 00-3132774 (за 30 днів) - у розмірі 855 грн.
У зв`язку із наведеним, резолютивна частина рішення підлягає викладенню у новій редакції, відповідно до якої позов підлягає задоволенню частково, а саме, з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» підлягає стягненню сума заборгованості:
- за Кредитним договором № 776360444 в розмірі 46 096,00 грн, з яких: 21 500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 24 596,00 грн - сума заборгованості за відсотками;
- за Кредитним договором № 2941417346/679537 в розмірі 2 175,00 грн, з яких: 1 500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 625,00 грн - сума заборгованості за відсотками;
- за Кредитним договором № 00-3132774 в розмірі 2355,00 грн, з яких: 1 500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 855,00 грн - сума заборгованості за відсотками, а всього стягнути заборгованості за договорами у загальному розмірі: 50 627,00 грн.
В іншій частині вимоги задоволенню не підлягають.
Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, апеляційний суд проводить розподіл судових витрат. Оскільки позовні вимоги задоволені частково (88,44%) з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви пропорцій задоволеним вимогам, у сумі 2 373,73 грн (2 684*88,44%).
Водночас у зв`язку із частковим задоволенням апеляційної скарги (11,56%), з позивача на користь відповідача підлягають стягненню витрати із сплати судового збору за подання апеляційної скарги, пропорційно розміру задоволених вимог у сумі 465,41 грн (4 026*11,56%).
Отже, за проведеним підрахунком, за наслідками апеляційного перегляду з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 908,32 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 369, 374, 376, 381, 383 ЦПК України суд, -  
П О С ТА Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Обухівського районного суду Київської області від 14 травня 2024 року у частині стягнення процентів за кредитним договором № 2941417346/679537 та кредитним договором № 00-3132774, а також розподілу судових витрат скасувати, ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення вимог й стягнення за кредитним договором № 2941417346/679537 процентів у розмірі 675 грн; за кредитним договором № 00-3132774 - у розмірі 855 грн.
Викласти резолютивну частину рішення Обухівського районного суду Київської області від 14 травня 2024 року у наступні редакції.
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ»:
- за Кредитним договором № 776360444 заборгованість в розмірі 46 096,00 грн, з яких: 21 500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 24 596,00 грн - сума заборгованості за відсотками;
- за Кредитним договором № 2941417346/679537 заборгованість в розмірі 2 175,00 грн, з яких: 1 500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 625,00 грн - сума заборгованості за відсотками;
- за Кредитним договором № 00-3132774 заборгованість в розмірі 2 355,00 грн, з яких: 1 500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 855,00 грн - сума заборгованості за відсотками, а всього стягнути заборгованості за договорами у загальному розмірі: 50 627,00 грн.
В решті вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 908 грн32 коп.
 
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.
 
Судді                                                                                                                         Є. П. Євграфова
 
                                                                                                                                   Т. О. Писана
 
                                                                                                                                   В. В. Саліхов