УХВАЛА 
10 липня 2025 року                                                          
м. Київ
справа № 373/702/20
провадження № 61-2836св25
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М.
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом  ОСОБА_1 до Бориспільської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Дівичківська сільська рада Бориспільського району Київської області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Агротрейд Груп», про визнання незаконним рішення органу державної влади, визнання недійсним державного акту на землю та свідоцтва про право на спадщину; за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Бориспільської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Дівичківська сільська рада Бориспільського району Київської області, товариство з обмеженою відповідальністю «Агротрейд Груп», про визнання недійсним рішення органу державної влади, визнання недійсним державного акту на землю, за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Гичко Олени Анатоліївни, на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 27 лютого 2024 року, додаткове рішення 
Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 21 березня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 січня 2025 року, 
ВСТАНОВИВ:
У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просив:
визнати незаконним розпорядження Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації Київської області від 14 липня 2005 року № 391 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання Державних актів на право приватної власності на земельні ділянки громадянам-власникам сертифікатів на право на земельні частки (паї) в межах Стовп`язької сільської ради», в частині передачі у приватну власність ОСОБА_3 земельної ділянки (паю), площею 0,7385 га, що розташована на території Стовп`язької сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області;
визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку, серїі ЯА № 614780 від 02 листопада 2005 року, на земельну ділянку площею 0,7385 га, що виданий на ім`я ОСОБА_3 ;
визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 15 жовтня 2010 року, зареєстроване в реєстрі за № 1-1979, відповідно до якого відповідач ОСОБА_2 набув право власності на земельну ділянку, площею 0,7385 га, з кадастровим номером 3223387200:06:003:0008.
Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 03 лютого 2022 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 07 вересня 2022 року, позов задоволено.
Постановою Верховного Суду від 11 січня 2023 року рішення 
Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 03 лютого 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 07 вересня 2022 року скасовано, справу передана на новий розгляд до суду першої інстанції.
У березні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічною позовною заявою, в якій просив:
визнати недійсним розпорядження Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації № 752 від 20 листопада 2002 року в частині передачі у власність ОСОБА_1 земельної ділянки (паю), розміром 0,739 га, що розташована на території Стовп`язької сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області (нині - Дівичківська сільська рада Бориспільського району Київської області);
визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю, серії Р1 № 266784 від 15 липня 2003 року в частині ділянки №  НОМЕР_1 , кадастровий номер не зазначений, площею 0,739 га, виданий ОСОБА_1 ;
Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 27 лютого 2024 року в задоволені первісного та зустрічного позову відмовлено.
Додатковим рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 21 березня 2024 року стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 50 000,00 грн судових витрат.
Постановою Київського апеляційного суду від 22 січня 2025 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишено без задоволення, рішення 
Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 27 лютого 2024 року та додаткове рішення цього ж суду від 21 березня 2024 року залишено без змін.
У березні 2025 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Гичко О. А., на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 27 лютого 2024 року, додаткове рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 21 березня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 січня 2025 року.
У касаційній скарзі заявник, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення в частині відмови в задоволенні первісного позову, ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким позов задовольнити.
Підставою касаційного оскарження заявник зазначає неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме:
застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 04 липня 2018 року в справі № 653/1096/16, від 16 вересня 2020 року в справі № 291/611/14, від 01 листопада 2023 року в справі № 202/3681/16, від 21 серпня 2024 року в справі № 569/8956/16 та в справі № 350/1677/18, від 28 серпня 2024 року в справі № 686/18523/22 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України);
відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України);
додаткове рішення ухвалено за відсутності заявника, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання; не досліджено зібрані у справі докази, встановлення обставин, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Згідно із частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.
Ураховуючи, що згідно із частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Справу за позовом ОСОБА_1 до Бориспільської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Дівичківська сільська рада Бориспільського району Київської області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Агротрейд Груп», про визнання незаконним рішення органу державної влади, визнання недійсним державного акту на землю та свідоцтва про право на спадщину; за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Бориспільської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Дівичківська сільська рада Бориспільського району Київської області, товариство з обмеженою відповідальністю «Агротрейд Груп», про визнання недійсним рішення органу державної влади, визнання недійсним державного акту на землю призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                     Н. Ю. Сакара
                                                                                                              О. В. Білоконь
                                                                                                              О. М. Осіян