ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

20 серпня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 340/945/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача: Шальєвої В.А.,
суддів:                    Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,     
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2025 року (суддя Черниш О.А.) в справі № 340/945/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі - ГУ ПФУ в Кіровоградській області) про:
визнання протиправними дій щодо застосування при обчисленні їй пенсії за віком показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014, 2015, 2016 роки;
зобов`язання здійснити перерахунок та виплату їй пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», застосовуючи показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2022, 2023, 2024 роки.
Позивачем заявою від 10 березня 2025 року змінено предмет позову, викладено позовні вимоги у наступній редакції: 
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо застосування при обчисленні ОСОБА_1 пенсії за віком показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014, 2015, 2016 роки; 
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», застосовуючи показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2022, 2023, 2024 роки. 
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 березня 2025 року до участі у справі залучено другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - ГУ ПФУ в Донецькій області).
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2025 року позов задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо непризначення ОСОБА_1 пенсії за віком з урахуванням вимог статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити з 21.12.2024 року перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 , врахувавши для обчислення пенсії заробітну плату, визначену за весь період страхового стажу відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2022, 2023 та 2024 роки), та виплатити заборгованість, яка виникне у зв`язку з таким перерахунком.
В апеляційній скарзі відповідач ГУ ПФУ в Кіровоградській області просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Вказує, що переведення позивача з пенсії за вислугу років на пенсію за віком здійснено Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області, яким прийнято рішення від 09.01.2025 № 935220113273. Відповідно до даних підсистеми «Призначення та виплата пенсії» Інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України (далі - ППВП ІКІС ПФУ) рішення від 09.01.2025 № 935220113273 приймалося саме Головним управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (U05001-PERER-90). Відповідно до алфавітного покажчика U05001-PERER-90 - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області. Технологічно інше Головне управління не зазначається. 
Отже, оскаржуване позивачем рішення від 09.01.2025 № 935220113273 ГУ ПФУ в Кіровоградській області не приймалося, оскільки приймалося підрозділом органу, що призначає пенсію, визначеного за принципом екстериторіальності.
Зауважує, що процедура призначення пенсії пов`язується з первинним зверненням за призначенням пенсії, тобто – вперше за одним з видів трудових пенсій (пенсійних виплат), у тому числі пенсії за віком. У свою чергу, переведення з одного типу пенсійних виплат на інший, у тому числі переведення в межах одного виду пенсії - за віком, що має місце у даному випадку, не змінює сутності такої процедури, як такої, що може бути ініційована після первинного (вперше) призначення одного з видів пенсії та по суті є продовженням виплати зміненої за кваліфікаційними ознаками пенсії на підставі, зокрема, матеріалів пенсійної справи, яка формується у період первинного призначення пенсії. Тобто, визначення «призначення пенсії» та «переведення з одного виду пенсії на інший» не є співставними та є різними правовими категоріями за підставами виникнення та наслідками реалізації. Визначення терміну «переведення» не може застосовуватись у значенні «первинного призначення» пенсії.   
В апеляційній скарзі відповідач ГУ ПФУ в Донецькій області просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд першої інстанції не врахував, що перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, суд не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. 
Зазначає, що показник середньої заробітної плати при переведенні з одного виду пенсії, призначеної саме за Законом № 1058, на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої зазначеним нормативно-правовим актом. 
Звертає увагу на висновки, викладені у постанові судової палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 22.10.2024 у справі № 300/5450/23.
Вказує, що заява позивача від 06.01.2025 стосувалась призначення того самого виду пенсії (пенсії за віком), яка вже була йому призначена, тому така пенсія не може бути призначена повторно на підставі положень статті 40 Закону № 1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2022-2024 роки.  
У відзивах на апеляційні скарги позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін. 
Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з поданням апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, суд доходить висновку, що апеляційні скарги не можуть бути задоволені з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у 1983 – 2013 роках працювала фармацевтом в аптеках. 
У жовтні 2013 року вона, маючи 30 років спеціального стажу, звернулася за призначенням пенсії за вислугу років як працівнику охорони здоров`я. Перед цим вона залишила роботу, яка дає право на таку пенсію.
Протоколом УПФУ у Вільшанському районі Кіровоградській області №1/180 від 09.10.2013 року ОСОБА_1 з 01.10.2013 року призначено пенсію за вислугу років відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (шифр пенсії 202). 
Після призначення пенсії позивач працевлаштувалася і набула додатковий страховий стаж.
Органи Пенсійного фонду неодноразово проводили перерахунки пенсії позивача відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
У січні 2025 року позивач, досягнувши віку 60 років, звернулася до ГУ ПФУ в Кіровоградській області із заявою від 06.01.2025 року про призначення/перерахунок пенсії. У цій заяві встановленого зразка, яка виготовлена співробітником ГУ ПФУ в Кіровоградській області за допомогою комп`ютерної техніки, вказано, що заявник просить перерахувати пенсію, вид перерахунку: перехід на інший вид пенсії.  
ГУ ПФУ в Кіровоградській області розглянуло цю заяву та прийняло рішення №935220113273 від 10.01.2025 року про перерахунок пенсії, яким позивача переведено на пенсію за віком за Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 06.01.2025 року (шифр пенсії 101). 
За розрахунками відповідача розмір пенсії за віком для позивача з 06.01.2025 року склав 3142,71 грн., який визначений з урахуванням заробітку в сумі 7322,77 грн та страхового стажу – 43 роки 2 місяці (коефіцієнт стажу – 0,43167).  
До заробітку для обчислення пенсії врахована заробітна плата за період з 01.01.1995 року по 31.12.1999 року та з 01.07.2000 року по 30.09.2013 року (індивідуальний коефіцієнт заробітної плати – 0,91598) та застосований єдиний показник середньої заробітної плати – 7994,47 грн. (показник середньої заробітної плати в Україні за 2014, 2015, 2016 роки – 3764,40 грн., збільшений на коефіцієнти підвищення: з 01.03.2019 року - на 1,17, з 01.03.2020 року - на 1,11, з 01.03.2021 року - на 1,11, з 01.03.2022 року на 1, 14, з 01.03.2023 року на 1,197, з 01.03.2024 року - на 1,0796).
Врахувавши, що рішення №935220113273 від 10.01.2025 року про перерахунок пенсії ОСОБА_1 , як свідчать його реквізити, приймало саме ГУ ПФУ в Кіровоградській області, суд першої інстанції вважав, що саме цей відповідач, прийнявши вказане рішення про перерахунок пенсії, безпідставно застосував норми частини 3 статті 45 Закону №1058-IV, а не призначивши позивачці пенсію за віком за її заявою від 06.01.2025 року з урахуванням вимог статті 40 Закону №1058-IV, допустив протиправну бездіяльність.
Також судом першої інстанції зазначено, що таку саму бездіяльність допустило ГУ ПФУ в Донецькій області, яке за принципом екстериторіальності розглядало заяву позивача від 06.01.2025 року та не прийняло за нею рішення про призначення пенсії за віком на загальних умовах. 
Суд першої інстанції вважав, що права позивача, порушені протиправною бездіяльністю відповідачів, мають бути відновлені шляхом зобов`язання здійснити їй перерахунок пенсії за віком з 21.12.2024 року, врахувавши для обчислення пенсії заробітну плату, визначену за весь період страхового стажу відповідно до статті 40 Закону №1058-IV (застосувавши у формулі показник Зс, обчислений як середній показник за 2022, 2023 та 2024 роки), та виплатити їй заборгованість, яка виникне у зв`язку з таким перерахунком.
Судом першої інстанції вказано, що такий обов`язок слід покласти саме на ГУ ПФУ в Кіровоградській області – територіальний орган ПФУ, у якому на обліку перебуває позивач за місцем свого проживання та який виплачує їй пенсію за віком. 
Здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах доводів та вимог апеляційних скарг, суд визнає приведені висновки обґрунтованими, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 .
З 01 жовтня 2013 року ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Позивач 06 січня 2025 року звернулась до ГУ ПФУ в Кіровоградській області із заявою щодо переходу на інший вид пенсії – на пенсію за віком.
Рішенням ГУ ПФУ в Кіровоградській області №935220113273 від 10 січня 2025 року про перерахунок пенсії позивача переведено на пенсію за віком за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 06 січня 2025 року (шифр пенсії 101) (а.с. 46).
При розрахунку розміру пенсії за віком позивача застосовано показник середньої заробітної плати - 7994,47 грн (показник середньої заробітної плати в Україні за 2014, 2015, 2016 роки - 3764,40 грн, збільшений на коефіцієнти підвищення: з 01.03.2019 року - на 1,17, з 01.03.2020 року - на 1,11, з 01.03.2021 року - на 1,11, з 01.03.2022 року на 1, 14, з 01.03.2023 року на 1,197, з 01.03.2024 року - на 1,0796).
Спірним в цій справі є питання обчислення розміру пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2014-2016 роки.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.
Згідно з частиною першою статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
За положеннями статті 10 Закону№ 1058-IV особа, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один з цих видів пенсії за її вибором.
За приписами частини другої статті 40 Закону № 1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:
Зп = Зс х (Ск : К), де:
Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;
Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки;
Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn );
К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
Тобто при визначенні розміру пенсії за віком враховується показник Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.
За частиною третьою статті 45 Закону 1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Відтак, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії, передбачений саме Законом № 1058-ІV, має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої саме Законом № 1058-ІV.
Як вказано вище, позивачу первинно у 2013 році призначена пенсія за вислугу років на підставі пункту «е» статті 55 Закону № 1788-ХІІ.
Відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ (далі - Закон № 1788-ХІІ) право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03 жовтня 2017 року №2148-VIII, який набрав чинності 11 жовтня 2017 року, розділ XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІV доповнено пунктом 2-1 наступного змісту: «Особам, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".
Розмір пенсії за вислугу років визначається відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. Пенсії за вислугу років фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України.».
Частиною першою статті 27 Закону № 1058-ІV передбачено, що розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.
Відтак, при визначенні розміру пенсії за вислугу років з 11 жовтня 2017 року для обчислення заробітної плати враховується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.
Отже, на час первинного призначення позивачу пенсії за вислугу років у 2013 році у законодавстві була відсутня норма, яка передбачала, що обчислення розміру пенсії за вислугу років здійснюється за правилами статті 27 Закону № 1058-ІV.
Станом на час первинного призначення позивачу пенсії (2013 рік) визначення розміру пенсії за вислугу років здійснювалось відповідно до статті 53 Закону № 1788-ХІІ, відповідно до якої пенсії за вислугу років (крім пенсій працівникам льотно-випробного складу авіації та особам льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотам, штурманам, бортінженерам, бортмеханікам, бортрадистам, льотчикам-наглядачам) і бортоператорам, які виконують спеціальні роботи в польотах) призначаються в розмірах, встановлених статтями 19 і 21 цього Закону для пенсій за віком.
Пенсії обчислюються з середньомісячного заробітку (статті 64-67, 69), одержуваного перед припиненням роботи, яка дає право на пенсію за вислугу років (статті 54 і 55), крім пенсій працівникам льотно-випробного складу та особам льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотам, штурманам, бортінженерам, бортмеханікам, бортрадистам, льотчикам-наглядачам) і бортоператорам, які виконують спеціальні роботи в польотах.
Тобто під час первинного призначення пенсії не враховувався показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.
Приписами частини третьої статті 45 Закону 1058-IV чітко встановлено, що саме при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Отже, частиною третьою статті 45 Закону №1058-ІV установлено порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший, при цьому при такому переведенні показник середньої заробітної плати має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058-ІV.
Судом встановлено, що розпорядженням від 01 жовтня 2017 року (а.с. 115) позивачу проведено перерахунок пенсії за віком, тоді як позивач не зверталась до відповідача з питання призначення їй пенсії за віком у 2017 році, доказів протилежного відповідачем не надано.
Враховуючи положення статей 10, 45 Закону №1058-ІV, у ГУ ПФУ в Кіровоградській області були відсутні підстави без волевиявлення позивача для призначення їй пенсії за віком у 2017 році, таке волевиявлення мало місце у 2025 році, коли позивач звернулась до відповідача із заявою про призначення їй пенсії за віком (06 січня 2025 року).
Відтак, саме з 06 січня 2025 року виникли підстави для призначення позивачу пенсії за віком, тобто саме з 06 січня 2025 року позивачу має бути призначено інший вид пенсії за іншим законом (вперше призначена пенсія за вислугу років за Законом № 1788-ХІІ, а у 2025 році позивачу має бути призначена пенсія за віком за Законом №1058-ІV), тобто в цьому випадку не йде мова про переведення позивача на інший вид пенсії за Законом №1058-ІV, позивачу має бути призначено новий вид пенсії за іншим законом, тому при призначенні іншого виду пенсії має враховуватись показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, а саме за 2022-2024 роки.
Стосовно доводів ГУ ПФУ в Кіровоградській області про те, що заява позивача від 06.01.2025 року розглядалася та рішення за нею приймалося не ГУ ПФУ в Кіровоградській області, а ГУ ПФУ в Донецькій області, суд зазначає, що відповідачами не надано жодного доказу, а саме розпорядчих актів ГУ ПФУ в Донецькій області (рішення, протоколи, розпорядження), які б стосувалися спірних правовідносин, а журнал операцій, виконаних у пенсійній справі позивача, не містить інформації щодо рішень, які приймалися органами (посадовими особами) Пенсійного фонду при обробці заяв позивача та щодо перерахунку/обчислення її пенсії. 
Доводи апелянтів стосовно відсутності підстав для застосування показника середньої заробітної плати за 2022-2024 роки про визначенні розміру пенсії за віком позивача спростовані приведеними висновками суду.
Підсумовуючи викладене, суд погоджує висновок суду першої інстанції про протиправність бездіяльності відповідачів щодо непризначення позивачу пенсії за віком з урахуванням вимог статті 40 Закону №1058-ІV, а також обраний судом першої інстанції спосіб захисту порушеного права позивача - зобов`язання ГУ ПФУ в Кіровоградській області здійснити перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 , врахувавши для обчислення пенсії заробітну плату, визначену за весь період страхового стажу відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2022, 2023 та 2024 роки), та виплатити заборгованість, яка виникне у зв`язку з таким перерахунком.
Разом з тим, суд визнає помилковим визначення судом першої інстанції дати, з якої має бути проведено перерахунок пенсії позивача, - з 21.12.2024 року, адже із заявою про призначення пенсії за віком за Законом №1058-ІV позивач звернулась саме 06 січня 2025 року, тому відповідно до частини третьої статті 45 Закону 1058-IV перерахунок має бути проведений саме з дати подання заяви – 06 січня 2025 року.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права,  що є підставою для зміни судового рішення в частині визначення дати, з якої має бути проведено перерахунок пенсії позивача.
Оскільки предметом позову в цій справі є дії (рішення) суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, тобто ця справа є справою незначної складності у розумінні п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2025 року в справі № 340/945/25 залишити без задоволення.
Змінити рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2025 року в справі № 340/945/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії.
В абзаці третьому резолютивної частини рішення цифри й слово « 21.12.2024 року» замінити словами та цифрами « 06 січня 2025 року».
В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати ухвалення 20 серпня 2025 року та відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.
Повне судове рішення складено 20 серпня 2025 року.
   
    Суддя-доповідач                                                                      В.А. Шальєва 

                               суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко