ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33601 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 липня 2025 року                                                                    Справа № 902/85/18(902/979/24) 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Миханюк М.В., суддя Крейбух О.Г. ,  суддя Тимошенко О.М. 

секретар судового засідання Верещук А.В.

за участю представників сторін:
позивача - арбітражного керуючого: Гонти О.А.
відповідача : не з`явився 
третьої особи 1: не з`явився
третьої особи 2 ФДМУ:  Ковтяги О.В., представника за довіреністю від 30.05.2025 та згідно  витягу з ЄДРЮОФОП та громадських формувань

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства охорони здоров`я України   на рішення господарського суду Вінницької області, ухваленого 17.03.25р. суддею Лабунською Т.І. о 11:06 у м.Вінниці, повний текст складено  24.03.25р. у справі № 902/85/18(902/979/24) 
за позовом Дочірнього підприємства "Ладижинський завод "Екстра" Публічного акціонерного товариства "Укрмедпром", м. Ладижин, Вінницька область в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Гонти Оксани Анатоліївни
до Міністерства охорони здоров`я України, м. Київ
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ПАТ "Укрмедпром" (вул. Лаврська, буд. 16В, м. Київ, 01015, код 31106596), Фонд державного майна України  (вул. Генерала Алмазова, 18/9, м. Київ, 01133, код 00032945)
про визнання права господарського відання
в межах справи № 902/85/18
за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ Транслайн", м. Гайсин, Вінницька область
до: Дочірнього підприємства "Ладижинський завод "Екстра" Публічного акціонерного товариства "Укрмедпром", м. Ладижин, Вінницька область
про банкрутство 

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Вінницької області перебуває справа №902/85/18 за заявою ТОВ "Світ Транслайн" до ДП "Ладижинський завод "Екстра" ПАТ "Укрмедпром" про банкрутство.
Провадження у справі знаходиться на стадії ліквідаційної процедури, ліквідатором є арбітражний керуючий Гонта О.А.
10.09.2024 до суду від ДП "Ладижинський завод "Екстра" ПАТ "Укрмедпром" в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Гонти О.А. через систему "Електронний суд" надійшла позовна заява до Міністерства охорони здоров`я України  про визнання права господарського відання на об`єкти нерухомості.
В обґрунтування позовних вимог ліквідатор зазначає, що під час проведення інвентаризації активів та зобов`язань ДП "Ладижинський завод "Екстра" ПАТ "Укрмедпром" нею було встановлено, що на балансі банкрута обліковується 50 одиниць нерухомого майна. 
Також арбітражним керуючим було встановлено, що Наказом МОЗ України від 08.04.2016 №329 "Про закріплення окремого нерухомого майна державної форми власності", серед іншого, було закріплено на праві господарського відання окреме нерухоме майно державної форми власності та земельні ділянки, що належать до сфери управління Міністерства охорони здоров`я України та підлягають державній реєстрації права власності держави в особі Міністерства охорони здоров`я України та похідних речових прав на нерухоме майно за підприємствами, на балансі яких обліковується таке майно, згідно з Додатком 2.
Ліквідатор вказує, що відповідно до зазначеного Додатку 2 нерухоме майно, яке обліковується на балансі боржника та щодо якого подано позов про визнання права господарського відання, було закріплено за ДП "Ладижинський завод "Екстра" ПАТ "Укрмедпром" на праві господарського відання.
Поряд з цим, відповідно до п. 5.1 Статуту ДП "Ладижинський завод "Екстра" ПАТ "Укрмедпром" майно Підприємства є державною власністю і закріплюється за ним на праві господарського відання.
Отже, ліквідатор стверджує, що перелічене вище нерухоме майно належить ДП "Ладижинський завод "Екстра" ПАТ "Укрмедпром" на праві господарського відання, а отже у відповідності до вимог ч. 1 ст. 62 Кодексу України з процедур банкрутства, підлягає включенню до складу ліквідаційної маси.
Разом з тим, позивач повідомляє, що будь-які записи щодо права власності чи права господарського відання на згадані вище об`єкти нерухомості у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні, що унеможливлює проведення реалізації зазначених активів боржника в межах справи №902/85/18 про банкрутство ДП "Ладижинський завод "Екстра" ПАТ "Укрмедпром". Також, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності держави в особі Міністерства охорони здоров`я України на вищезазначене майно не       зареєстроване, що, в свою чергу, унеможливлює проведення державної реєстрації права господарського відання на це майно за ДП "Ладижинський завод "Екстра" ПАТ "Укрмедпром". 
Крім того, позивач повідомляє, що з відповіді Фонду державного майна України відомо, що в Єдиному реєстрі об`єктів державної власності також відсутня інформація про нерухоме майно, що перебуває на балансі ДП "Ладижинський завод "Екстра" ПАТ "Укрмедпром", що, в свою чергу, не дозволяє здійснити реєстрацію права господарського відання на нерухоме майно на підставі відомостей з Єдиного реєстру об`єктів державної власності.
В своїй позовній заяві ліквідатор також вказує, що тривалий час нею безрезультатно вживалися відповідні заходи з метою реєстрації права господарського відання на перелічене вище нерухоме майно.
Також позивач звертає увагу, що Акт №3 від 17.10.2000, яким відповідач в межах справи про банкрутство №902/85/18 обґрунтовував свою позицію щодо передачі спірного нерухомого майна до статутного капіталу ДАК "Укрмедпром" (попереднє найменування Публічного акціонерного товариства "Укрмедпром"), не є належним та допустимим доказом, оскільки в цьому Акті містяться рукописні написи та відсутній перелік активів, що входять до складу відповідних статей.
У зв`язку з чим, ліквідатор ДП "Ладижинський завод "Екстра" ПАТ "Укрмедпром" - арбітражний керуючий Гонта Оксана Анатоліївна звернулася до суду з позовною заявою №02-29/636 від 10.09.2024 про визнання права господарського відання на об`єкти нерухомого майна.
Рішенням господарського суду Вінницької області від 17.03.2025 у справі №902/85/18(902/979/24) задоволено позов ДП "Ладижинський завод "Екстра" ПАТ "Укрмедпром" в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Гонти О.А. до Міністерства охорони здоров`я України  про визнання права господарського відання на об`єкти нерухомості, в межах справи №902/85/18, в повному обсязі.
Визнано за Дочірнім підприємством "Ладижинський завод "Екстра" Публічного акціонерного товариства "Укрмедпром" (ідентифікаційний код 20119003; вул. Незалежності (Леніна), 118, м. Ладижин, Гайсинський (Тростянецький) район, Вінницька область, 24321) право господарського відання, яке є похідним від права власності держави в особі Міністерства охорони здоров`я України, на наступні об`єкти нерухомого майна, відповідно до переліку.
Cтягнуто з Міністерства охорони здоров`я України (вул. Грушевського, буд. 7, місто Київ, 01021; ідентифікаційний код 00012925) в дохід Державного бюджету України (отримувач коштів: ГУК у м. Києві / м.Київ / 22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106) 32   702,72   грн судового збору.
Не погодившись  із винесеним рішенням, Міністерство охорони здоров`я України звернулося із апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Вінницької області від 17.03.2024 у справі № 902/85/18(902/979/24) скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. 
Міністерство охорони здоров`я України вважає рішення Господарського суду Вінницької області від 17.03.2024 у справі № 902/85/18(902/979/24) необґрунтованими, прийнятим на підставі неповного з`ясування обставин, що мають значення у справі, з порушенням норм процесуального права та застосування норм матеріального права, а отже таким, що підлягає скасуванню з наступних підстав.
Зауважує, що зі змісту статті 6 Закону України «Про управління об`єктами державної власності» та Положення про Міністерство охорони здоров`я України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 № 267, у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24 січня 2020 р. № 90, вбачається, що МОЗ України здійснює в установленому порядку контроль за ефективним використанням та збереженням державного майна суб`єктами господарювання, що належать до його сфери управління.
Так, з посиланням на постанови Верховного Суду від 16.02.2022 у справі № 927/885/17, від 15.06.2021 у справі № 916/1950/16, від 29.07.2021  у справі № 925/409/20, від 24.11.2021  у справі № 902/560/20, від 26.10.2022  у справі № 916/1101/21, від 26.10.2022  у справі №922/3529/20,  вказує, що для встановлення факту неоплатності (недостатності майна для задоволення вимог кредиторів), за інформацією, що міститься в судовому рішенні, суд дослідив актив та пасив боржника за даними матеріалів інвентаризації активів та зобов`язань боржника та результати розгляду грошових вимог кредиторів за підсумками попереднього засідання суду; перевірив звіт розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Гонти О.А., звіт про аналіз щодо виявлення ознак неплатоспроможності та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства. Зазначені документи Міністерство охорони здоров`я України не отримувало.
Крім того, вказує, що наказом МОЗ України від 08.09.2000 № 213 "Про реорганізацію державних підприємств та передачу їх майна до статутного фонду ДАК "Укрмедпром" державні підприємства за переліком, що наданий в додатку 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 05.06.2000 № 897 "Про подальше реформування медичної та мікробіологічної промисловості" реорганізовані шляхом перетворення на дочірні підприємства Державної акціонерної компанії "Укрмедпром", а їх майно, згідно з пунктом 3.3. зазначеного наказу передано до статутного капіталу ДАК "Укрмедпром". На загальну вартість майна ДАК "Укрмедпром" випущені акції, сто відсотків яких належить державі.
Також зазначає, що згідно положень пунктів 1.1. - 1.3. Статуту ПАТ "Укрмедпром" ПАТ "Укрмедпром" (ідентифікаційний код 31106596) створено відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 05.06.2000 № 897 "Про подальше реформування медичної та мікробіологічної промисловості" та зареєстровано 04.08.2000. Основним напрямом діяльності Товариства є управління майновими правами держави, в тому числі корпоративними, переданими йому в управління відповідно до мети та предмету діяльності Товариства. Товариство належить до сфери управління Міністерства охорони здоров`я України. Майно Товариства, передане до Статутного капіталу, перебуває у державній власності і закріплюється за Товариством на праві господарського відання.
Також скаржник звертає увагу, що корпоративні права держави, надані Товариству в управління, не можуть бути відчужені з державної власності без дозволу Кабінету Міністрів України. Стосовно них не можуть вчинятися дії, наслідком яких може бути відчуження цих корпоративних прав з державної власності. Відчуження корпоративних прав Держави здійснюється відповідно до законодавства з питань приватизації.
Отже, на думку відповідача, до статутного капіталу ДП "Ладижинський завод "Екстра" ПАТ "Укрмедпром" спірне майно не передавалось та не могло бути закріплене за ним на праві господарського відання, оскільки не могло бути вилучене зі статутного капіталу ПАТ "Укрмедпром".
У відзиві на апеляційну скаргу арбітражний керуючий Гонта О.А. наводить свої міркування спростування доводів скаржника та вказує на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції. Просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити повністю, а оскаржене рішення від 17.03.2025 у справі №902/85/18(902/979/24) - залишити без змін.
Крім того, від арбітражного керуючого Гонти О.А. надійшли додаткові пояснення у яких наводить обґрунтування,  що обставини у справі 916/2019/13(916/526/22) нерелевантні до справи 902/85/18(902/979/24). 
15.07.2025 вх5606/25 та вх5607/25 від скаржника надійшли клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із неможливістю забезпечити участь їхнього представника у судовому засіданні, через участь у інших судових засідання призначених на цей день та у зв`язку із  перебуванням у щорічній основній відпустці представників МОЗ Дяк Ю.М. (з 04.07 по 25.07.2025) та Папіровської А.Р. (з 14.07 по 27.07.2025), та перебуванням на лікарняному представника МОЗ Ігнатової А.О..
В судове засідання з`явилися представник ФДМУ та арбітражний керуючий.
Представник ФДМУ залишив вирішення питання про відкладення на розсуд суду.
Арбітражний керуючий заперечила проти відкладення.
Розглянувши подані клопотання про відкладення розгляду справи, судова колегія приходить до висновку про їх відхилення, з огляду на таке.
Ч. 1 ст. 202 ГПК України визначає, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до ч. 2 ст. 202 ГПК України визначено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав:
1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання;
2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними;
3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи;
4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.
Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 216 ГПК України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 202 цього Кодексу. Якщо спір, розгляд якого по суті розпочато, не може бути вирішено в даному судовому засіданні, судом може бути оголошено перерву в межах встановлених цим Кодексом строків розгляду справи, тривалість якої визначається відповідно до обставин, що її викликали, з наступною вказівкою про це в рішенні або ухвалі.
Згідно із ч. 11 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.
Колегія суддів зауважує, що судове засідання у даній справі вже відкладалося, представником скаржника у попередньому судовому засіданні була висловлена його позиція  у чому полягає незгода із рішенням суду першої інстанції, апеляційна скарга міститься в матеріалах справи, явка обов`язковою не визнавалася, а тому подані клопотання є необґрунтованими, відповідно відсутні підстави для відкладення розгляду скарги.
Крім того, ПАТ "Укрмедпром" не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся заздалегідь та належним чином.
Таким чином, враховуючи норми ст.ст.269, 273 ГПК України про межі перегляду справ в апеляційній інстанції, строки розгляду апеляційної скарги, та той факт, що неявка в засідання суду представників скаржника та третьої особи ПАТ "Укрмедпром", належним чином та відповідно до законодавства повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає перегляду оскарженого рішення, а тому, колегія суддів, визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представників останніх, за наявними у справі доказами.
В судовому засіданні арбітражний керуючий заперечила проти задоволення апеляційної скарги з підстав викладених у відзиві та надала пояснення на обґрунтування своєї позиції. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржене рішення - без змін.
Представник ФДМУ підтримав представника скаржника та надав пояснення на обґрунтування своєї позиції. Просить апеляційну скаргу задоволити.
Заслухавши пояснення арбітражного керуючого та представника ФДМУ, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши повноту з`ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, відповідність висновків, викладених в рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при винесенні оскарженого рішення, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.
Дочірнє підприємство "Ладижинський завод "Екстра" Публічного акціонерного товариства "Укрмедпром" (ідентифікаційний код юридичної особи - 20119003) засноване на державній власності та належить до сфери управління Міністерства охорони здоров`я України. 
Відповідно до Статуту ДП "Ладижинський завод "Екстра" ПАТ "Укрмедпром", Міністерство охорони здоров`я України та ПАТ "Укрмедпром" є органами уповноваженими здійснювати управління його майном.
Ухвалою суду від 30.11.2018 по справі № 902/85/18 залучено Міністерство охорони здоров`я України та ПАТ "Укрмедпром" в якості учасників у справі № 902/85/18 про банкрутство ДП "Ладижинський завод "Екстра" ПАТ "Укрмедпром".
Постановою Кабінету Міністрів України від 05.06.2000 №897 "Про подальше реформування медичної та мікробіологічної промисловості", серед іншого, утворено Державну акціонерну компанію "Укрмедпром" та установлено, що статутний фонд Компанії створюється шляхом передачі майна державних підприємств, які належать до сфери управління Міністерства охорони здоров`я і на базі яких утворюються дочірні підприємства Компанії, та пакетів акцій акціонерних товариств, що перебувають у державній власності.
Згідно Додатку 1 до вказаної Постанови, Завод "Екстра", м. Ладижин Вінницької області (код за ЄДРПОУ 20119003) було включене до Переліку державних підприємств, на базі яких утворюються дочірні підприємства Державної акціонерної компанії "Укрмедпром" та майно яких передається до її статутного фонду.
Згідно пункту 1 Наказу МОЗ України від 08.09.2000 № 213 "Про реорганізацію державних підприємств та передачу їх майна до статутного фонду ДАК "Укрмедпром", було реорганізовано державні підприємства за переліком, що наданий в Додатку 1 до Постанови Кабінету Міністрів України від 05.06.2000 № 897 "Про подальше реформування медичної та мікробіологічної промисловості", та шляхом перетворення створено дочірні підприємства Державної акціонерної компанії "Укрмедпром". 
Пунктом 2 вказаного Наказу визнано, що дочірні підприємства ДАК "Укрмедпром" є правонаступниками майнових прав та обов`язків державних підприємств, на базі яких вони утворені.
Судом встановлено, що на виконання вказаних вище Постанови КМУ від 05.06.2000 №897 та Наказу МОЗ від 08.09.2000 №213 Державною акціонерною компанією "Укрмедпром" було засноване Дочірнє підприємство "Ладижинський завод "Екстра". 
17.10.2000 Головою правління Державної акціонерної компанії "Укрмедпром" було затверджено Статут Дочірнього підприємства "Ладижинський завод "Екстра" Державної акціонерної компанії "Укрмедпром", який в подальшому був зареєстрований Тростянецькою районною державною адміністрацією за реєстраційним номером 307 від 30.11.2000.
Як вбачається зі змісту положень розділу 4 "Майно та Статутний фонд Підприємства" вказаного Статуту від 2000 року:
-          майно Підприємства складається з основних засобів, обігових коштів, нематеріальних активів, а також інших цінностей, вартість яких відображається у самостійному балансі Підприємства (п. 4.1.);
-          майно Підприємства закріплюється за ним на праві повного господарського відання (п. 4.2.); 
-          одним із джерел формування майна Підприємства є майно, передане йому Засновником - ДАК "Укрмедпром" (п. 4.3.);
-          статутний фонд Підприємства утворюється за рахунок переданих Засновником Підприємству на праві господарського відання основних засобів, обігових коштів, нематеріальних активів та інших цінностей, що є власністю Засновника (п. 4.4.);
-          розмір статутного фонду Підприємства становить 1 467 600 (один мільйон чотириста шістдесят сім тисяч шістсот) гривень (п. 4.4.).
В подальшому, Наказом МОЗ України від 17.07.2014 №505 було змінено назву Державної акціонерної компанії "Укрмедпром" на Публічне акціонерне товариство "Укрмедпром" та затверджено нову редакцію Статуту Публічного акціонерного товариства "Укрмедпром".
У зв`язку з цим, пізніше Наказом МОЗ України від 04.09.2014 №624 було змінено назву Дочірнього підприємства "Ладижинський завод "Екстра" Державної акціонерної компанії "Укрмедпром" на Дочірнє підприємство "Ладижинський завод "Екстра" Публічного акціонерного товариства "Укрмедпром" та затверджено Статут ДП "Ладижинський завод "Екстра" ПАТ "Укрмедпром" у новій редакції.
Під час проведення інвентаризації активів та зобов`язань ДП "Ладижинський завод "Екстра" ПАТ "Укрмедпром" ліквідатором було встановлено, що на балансі банкрута обліковується нерухоме майно, в тому числі:

№ п/п	Найменування об`єктів	Місцезнаходження об`єктів	
1	Головний корпус	вул. Незалежності (Леніна), 131а, м. Ладижин, Вінницької області	
2	Етажерка БРУ 	вул. Незалежності (Леніна), 131а, м. Ладижин, Вінницької області	
3	Зливне відділення 	вул. Незалежності (Леніна), 131а, м. Ладижин, Вінницької області	
4	Сходинкова клітка 	вул. Незалежності (Леніна), 131а, м. Ладижин, Вінницької області	
5	Вхідний тамбур 	вул. Незалежності (Леніна), 131а, м. Ладижин, Вінницької області	
6	Ємність 	вул. Незалежності (Леніна), 131а, м. Ладижин, Вінницької області	
7	Вхідний тамбур 	вул. Незалежності (Леніна), 131а, м. Ладижин, Вінницької області	
8	Вхідний тамбур 	вул. Незалежності (Леніна), 131а, м. Ладижин, Вінницької області	
9	Бетонна площадка 	вул. Незалежності (Леніна), 131а, м. Ладижин, Вінницької області	
10	Сходинкова клітка 	вул. Незалежності (Леніна), 131а, м. Ладижин, Вінницької області	
11	Насосна 	вул. Незалежності (Леніна), 131а, м. Ладижин, Вінницької області	
12	Водонасосна станція	вул. Незалежності (Леніна), 131а, м. Ладижин, Вінницької області	
13	Насосна каналізаційна станція 	вул. Незалежності (Леніна), 131а, м. Ладижин, Вінницької області	
14	Спиртосховище №1 	вул. Незалежності (Леніна), 131а, м. Ладижин, Вінницької області	
15	Приямок	вул. Незалежності (Леніна), 131а, м. Ладижин, Вінницької області	
16	Приямок	вул. Незалежності (Леніна), 131а, м. Ладижин, Вінницької області	
17	Прибудова	вул. Незалежності (Леніна), 131а, м. Ладижин, Вінницької області	
18	Прибудова	вул. Незалежності (Леніна), 131а, м. Ладижин, Вінницької області	
19	Приямок	вул. Незалежності (Леніна), 131а, м. Ладижин, Вінницької області	
20	Насосна для перекачування меляси 	вул. Незалежності (Леніна), 131а, м. Ладижин, Вінницької області	
21	Компресорна станція 	вул. Незалежності (Леніна), 131а, м. Ладижин, Вінницької області	
22	Споруда під холодильну установку 	вул. Незалежності (Леніна), 131а, м. Ладижин, Вінницької області	
23	Вхідний майданчик 	вул. Незалежності (Леніна), 131а, м. Ладижин, Вінницької області	
24	Вхідний майданчик 	вул. Незалежності (Леніна), 131а, м. Ладижин, Вінницької області	
25	Бардороздаточна	вул. Незалежності (Леніна), 131а, м. Ладижин, Вінницької області	
26	Бражна яма	вул. Незалежності (Леніна), 131а, м. Ладижин, Вінницької області	
27	Майстерня 	вул. Незалежності (Леніна), 131а, м. Ладижин, Вінницької області	
28	Мобільне побутове приміщення 	вул. Незалежності (Леніна), 131а, м. Ладижин, Вінницької області	
29	Цех №2 	вул. Незалежності (Леніна), 131а, м. Ладижин, Вінницької області	
30	Насосна станція перекачки барди 	вул. Незалежності (Леніна), 131а, м. Ладижин, Вінницької області	
31	Проміжна карта полів фільтрації 	вул. Незалежності (Леніна), 131а, м. Ладижин, Вінницької області	
32	Бардопровід	вул. Незалежності (Леніна), 131а, м. Ладижин, Вінницької області	
33	Спиртосховище №2	вул. Привокзальна, 11а, селище Ладижинське, Гайсинського (Тростянецького) району, Вінницької області 	
34	Майданчик під ємності 	вул. Привокзальна, 11а, селище Ладижинське, Гайсинського (Тростянецького) району, Вінницької області 	
35	Майданчик під ємності 	вул. Привокзальна, 11а, селище Ладижинське, Гайсинського (Тростянецького) району, Вінницької області 	
36	Майданчик під ємності 	вул. Привокзальна, 11а, селище Ладижинське, Гайсинського (Тростянецького) району, Вінницької області 	
37	Матеріальний склад	вул. Привокзальна, 11а, селище Ладижинське, Гайсинського (Тростянецького) району, Вінницької області 	
38	Зерносклад 	вул. Привокзальна, 11а, селище Ладижинське, Гайсинського (Тростянецького) району, Вінницької області 	
39	Навіс	вул. Привокзальна, 11а, селище Ладижинське, Гайсинського (Тростянецького) району, Вінницької області 	
40	Бункер 	вул. Привокзальна, 11а, селище Ладижинське, Гайсинського (Тростянецького) району, Вінницької області 	
41	Ганок	вул. Привокзальна, 11а, селище Ладижинське, Гайсинського (Тростянецького) району, Вінницької області 	
42	Прохідна із ваговою 	вул. Привокзальна, 11а, селище Ладижинське, Гайсинського (Тростянецького) району, Вінницької області 	
43	Навіс	вул. Привокзальна, 11а, селище Ладижинське, Гайсинського (Тростянецького) району, Вінницької області 	
44	Котельня 	вул. Привокзальна, 11а, селище Ладижинське, Гайсинського (Тростянецького) району, Вінницької області 	
45	Прибудова	вул. Привокзальна, 11а, селище Ладижинське, Гайсинського (Тростянецького) району, Вінницької області 	
46	Насосна патоки 	вул. Привокзальна, 11а, селище Ладижинське, Гайсинського (Тростянецького) району, Вінницької області 	
47	Підвал	вул. Привокзальна, 11а, селище Ладижинське, Гайсинського (Тростянецького) району, Вінницької області 	
48	Підвал	вул. Привокзальна, 11а, селище Ладижинське, Гайсинського (Тростянецького) району, Вінницької області 	
49	Дороги та площадки	вул. Привокзальна, 11а, селище Ладижинське, Гайсинського (Тростянецького) району, Вінницької області 	
50	Під`їзна з/д колія	вул. Привокзальна, 11а, селище Ладижинське, Гайсинського (Тростянецького) району, Вінницької області 	
Судом встановлено, що Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.04.2016  №329 "Про закріплення окремого нерухомого майна державної форми власності", серед іншого, було закріплено на праві господарського відання окреме нерухоме майно державної форми власності та земельні ділянки, що належать до сфери управління Міністерства охорони здоров`я України та підлягають державній реєстрації права власності держави в особі Міністерства охорони здоров`я України та похідних речових прав на нерухоме майно за підприємствами, на балансі яких обліковується таке майно, згідно з Додатком 2.
Відповідно до зазначеного Додатку 2 перераховане вище нерухоме майно було закріплено за ДП "Ладижинський завод "Екстра" ПАТ "Укрмедпром" на праві господарського відання.
Матеріали справи про банкрутство № 902/85/18 свідчать про те, що будь-які записи щодо права власності чи права господарського відання на згадані вище об`єкти нерухомості у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні, що унеможливлює проведення реалізації зазначених активів боржника в межах справи про банкрутство ДП "Ладижинський завод "Екстра" ПАТ "Укрмедпром".
Також, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності держави в особі Міністерства охорони здоров`я України на вищезазначене майно не зареєстроване, що, в свою чергу, унеможливлює проведення державної реєстрації права господарського відання на це майно за позивачем.
Відповідно до листів Фонду державного майна України, копії яких містяться в матеріалах справи, судом встановлено, що в Єдиному реєстрі об`єктів державної власності також відсутня інформація про нерухоме майно, що перебуває на балансі позивача.
Матеріали справи також свідчать, що арбітражний керуючий Гонта О.А. багаторазово зверталась до відповідача з проханням вжити заходи з метою реєстрації права власності держави в особі Міністерства охорони здоров`я України на нерухоме майно, що перебуває на балансі позивача та перелічене в Додатку 2 до Наказу МОЗ України від 08.04.2016 № 329 "Про закріплення окремого нерухомого майна державної форми власності", зокрема, з проханням - надати Фонду державного майна України усю інформацію, необхідну для формування, ведення та наповнення даних Єдиного реєстру об`єктів державної власності.
З матеріалів справи про банкрутство ДП "Ладижинський завод "Екстра" ПАТ "Укрмедпром" суд встановив, що на виконання ухвали суду від 15.05.2024 відповідач повідомив суду, що перелічене в Додатку 2 до Наказу МОЗ України від 08.04.2016 №329 нерухоме майно у свій час було передано до статутного капіталу ДАК "Укрмедпром" (попереднє найменування Публічного акціонерного товариства "Укрмедпром"). В підтвердження чого, відповідач надав суду копію Акту №3 від 17.10.2000 року, в тексті якого вказано, що завод "Екстра" передав, а Державна акціонерна компанія "Укрмедпром" прийняла: майно у складі активів за станом на 1 жовтня 2000 р.
 	 	(тис.грн)	
1.	Основні засоби	930,2	
2.	Нематеріальні активи 	-	
3.	Незавершені капітальні вкладення	-	
4.	Невстановлене обладнання	-	
5.	Довгострокові фінансові вкладення	-	
6.	Виробничі запаси і витрати	81,5	
7.	Фінансові активи	455,9	
8.	Загальна вартість майна	1        467,6	
9.	Валюта балансу	 	
При цьому, суд зауважує, що вартість статей активів вписано в надрукований текст Акту №3 від 17.10.2000 від руки, а перелік активів, що входять до складу кожної із статей, відсутній.
Відповідно до п. 5.1 Статуту ДП "Ладижинський завод "Екстра" ПАТ "Укрмедпром" від 2014 року майно Підприємства є державною власністю і закріплюється за ним на праві господарського відання.
Надаючи правову кваліфікацію відносинам, що склалися апеляційний господарський суд зазначає наступне.
Так, постановою суду від 15.12.2022 ДП "Ладижинський завод "Екстра" ПАТ "Укрмедпром" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Гонту О.А.
Основна мета провадження у справі про банкрутство - є відновлення платоспроможності боржника та задоволення сукупного кола його кредиторів, яке передбачає послідовне виконання сторонами та учасниками процесу, арбітражним керуючим обов`язків, що визначені та передбачені положеннями чинного законодавства про банкрутство.
Відповідно до термінів, визначених статтею 1 Кодексу України з процедур банкрутства, ліквідатор - арбітражний керуючий, призначений господарським судом для здійснення ліквідаційної процедури.
Слід звернути увагу, що з моменту відкриття стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс правовідносин боржника, і норми законодавства про банкрутство у справах про банкрутство мають спеціальний характер щодо інших законодавчих актів України. Тобто, Кодекс України з процедур банкрутства належить застосовувати як спеціальний законодавчий акт, приписи якого мають пріоритет перед загальними нормами щодо регламентування порядку відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.
При визначенні підвідомчості спору суд застосовує відповідні правові висновки Верховного Суду (щодо визначення підсудності спору щодо нерухомого майна боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у разі, якщо відповідачем у цьому спорі є центральний орган виконавчої влади). Так, у справі № 911/4706/15(911/1626/21) від 27 червня 2023 Верховний Суд постановив, що поданий ліквідатором позов безпосередньо пов`язаний із захистом майна боржника, і боржник, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, є стороною в такому спорі. Тому для визначення виключної підсудності цього спору пріоритет у застосуванні має не стаття 30 ГПК України як загальна процесуальна норма, а саме стаття 7 КУзПБ, яка у цьому випадку є спеціальною. Отже, позов ліквідатора підлягає розгляду господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство боржника.
Крім того, в постанові Верховного Суду  від 22.05.2024 у справі № 924/408/21 (924/287/23) Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду вказав, що розглядаючи позов у межах справи про банкрутство, суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство боржника, не повинен обмежуватися дослідженням доказів, наданих заявником та іншими учасниками провадження (матеріали позовного провадження), але має в силу наведених вище особливостей природи банкрутства надавати оцінку заявленим вимогам з урахуванням дослідження усієї сукупності доказів, у тому числі тих, що містяться в матеріалах справи про банкрутство боржника. Вказане сприяє ухваленню законного та обґрунтованого судового рішення щодо відповідних вимог, а також дотриманню принципу процесуальної економії господарського судочинства, сутність якого полягає в тому, щоб під час розгляду справи в суді для найбільш повного та всебічного розгляду справи використовувати всі встановлені законом засоби з урахуванням строків, визначених нормами процесуального права.
Нормами ч. 1 та ч. 2 ст. 62 вказаного Кодексу визначено, що усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання, включаються до складу ліквідаційної маси. Майно, визначене родовими ознаками, що належить банкруту на праві володіння або користування, включається до складу ліквідаційної маси.
Ч. 1 ст. 63 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що після проведення інвентаризації та отримання згоди на продаж майна ліквідатор здійснює продаж майна банкрута на аукціоні. Початковою вартістю продажу майна банкрута є його вартість, визначена ліквідатором.
У відповідності до змісту ч. 1 ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства, поряд з іншими, на ліквідатора було покладено повноваження щодо формування ліквідаційної маси, вжиття заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; продажу майна банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Колегія суддів зауважує, що правовий режим майна суб`єктів господарювання унормований ГК України, згідно з ч. 1 та 2 ст. 133 якого основу правового режиму майна суб`єктів господарювання, на якій базується їх господарська діяльність, становлять право власності та інші речові права - право господарського відання, право оперативного управління. Господарська діяльність може здійснюватися також на основі інших речових прав (права володіння, права користування тощо), передбачених Цивільним кодексом України.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 136 ГК України, право господарського відання є речовим правом суб`єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами. Власник майна, закріпленого на праві господарського відання за суб`єктом підприємництва, здійснює контроль за використанням та збереженням належного йому майна безпосередньо або через уповноважений ним орган, не втручаючись в оперативно-господарську діяльність підприємства.
Відповідно до ч. 4 ст. 136 ГК України, щодо захисту права господарського відання застосовуються положення закону, встановлені для захисту права власності.
Положеннями ст. 15 та 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке реалізується шляхом звернення до суду.
Зазначені норми матеріального права визначають об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.
Отже, порушення, невизнання або оспорювання права господарського відання є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.
Щодо належності та  ефективності обраного способу захисту слід вказати таке.  
Європейський суд з прав людини у своїх численних рішеннях сформував сталу практику оцінки ефективності засобу юридичного захисту. Засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути "ефективним" як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Навіть якщо якийсь окремий засіб юридичного захисту сам по собі не задовольняє вимоги статті 13, задоволення її вимог може забезпечуватися за допомогою сукупності засобів юридичного захисту, передбачених національним законодавством (рішення у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України", №40450/04, пункт 64).
Засіб юридичного захисту має бути "ефективним" в теорії права та на практиці, зокрема, в тому сенсі, що можливість його використання не може бути невиправдано ускладнена діями або бездіяльністю органів влади держави-відповідача (рішення у справі "Аксой проти Туреччини" (Aksoy v. Turkey), № 21987/93, пункт 95).
При оцінці ефективності необхідно враховувати не тільки формальні засоби правового захисту, а й загальний правовий і політичний контекст, в якому вони діють, й особисті обставини заявника (рішення у справі "Джорджевич проти Хорватії" (Djordjevic v Croatia), № 41526/10, пункт 101; рішення у справі "Ван Остервійк проти Бельгії" (Van Oosterwijck v Belgium), № 7654/76 пункти 36-40). Отже, ефективність засобу захисту оцінюється не абстрактно, а з урахуванням обставин конкретної справи та ситуації, в якій опинився позивач після порушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. При цьому за своєю суттю правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).
Верховний Суд у своїй практиці неодноразово посилався на те, що "ефективний засіб правового захисту" повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації - не відповідає положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №705/552/15-а).
Як убачається із матеріалів справи, Міністерство охорони здоров`я України не визнає право господарського відання ДП "Ладижинський завод "Екстра" ПАТ "Укрмедпром" на спірні об`єкти нерухомого майна. 
Отже, належним та ефективним способом захисту в цій ситуації  є звернення до суду з позовом про визнання права господарського відання на спірні об`єкти нерухомого майна.
У  правових висновках Верховного Суду, визначено, що задоволення позову можливе лише за умови доведення позивачем обставин щодо наявності у нього відповідного права (охоронюваного законом інтересу), а також порушення (невизнання, оспорення) цього права відповідачем з урахуванням належно обраного способу судового захисту (постанови Верховного Суду від 09.07.2024 у справі № Б-39/13-10 (643/265/22), від 10.07.2024 у справі № 914/1688/21, від 11.07.2024 у справах № 50/790-43/173 та № 911/4706/15 (911/1626/21), від 13.03.2024 у справі № 910/431/23).
Так, як убачається із матеріалів справи, під час проведення інвентаризації активів та зобов`язань ДП "Ладижинський завод "Екстра" ПАТ "Укрмедпром" ліквідатором було виявлено, що на балансі банкрута обліковується 50 одиниць нерухомого майна.
Також слід зауважити, що відсутність записів щодо права власності держави в особі Міністерства охорони здоров`я України на спірне нерухоме майно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно унеможливлює проведення державної реєстрації права господарського відання на це майно за позивачем, що, в свою чергу, унеможливлює реалізацію цього майна.
В зв`язку з чим, на переконання суду апеляційної інстанції, дії ліквідатора, вчинені з метою реєстрації права господарського відання на спірне нерухоме майно та наступного його продажу в межах справи про банкрутство для задоволення вимог кредиторів, відповідають вимогам Кодексу України з процедур банкрутства.
Однак, невизнання органом, уповноваженим управляти державним майном, права господарського відання на спірні об`єкти нерухомості, унеможливило проведення позивачем державної реєстрації такого речового права в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Колегія суддів не бере до уваги доводи скаржника щодо заперечення права господарського відання ДП "Ладижинський завод "Екстра" ПАТ "Укрмедпром" на спірне майно. Оскільки як убачається і матеріалів справи, відповідач наказом від 08.04.2016 № 329 "Про закріплення окремого нерухомого майна державної форми власності" закріпив це майно на праві господарського відання за позивачем (перелік майна зазначений в Додатку 2 до цього Наказу).
Щодо процедури реорганізації Державного підприємства "Ладижинський завод "Екстра" в Дочірнє підприємство "Ладижинський завод "Екстра" апеляційний господарський суд зазначає таке.
Постановою Кабінету Міністрів України від 05.06.2000 № 897 "Про подальше реформування медичної та мікробіологічної промисловості", серед іншого, утворено Державну акціонерну компанію "Укрмедпром" та установлено, що статутний фонд Компанії створюється шляхом передачі майна державних підприємств, які належать до сфери управління Міністерства охорони здоров`я і на базі яких утворюються дочірні підприємства Компанії, та пакетів акцій акціонерних товариств, що перебувають у державній власності.
Згідно Додатку 1 до вказаної Постанови №897, Завод "Екстра", м. Ладижин Вінницької області (код за ЄДРПОУ 20119003) включене до Переліку державних підприємств, на базі яких утворюються дочірні підприємства Державної акціонерної компанії "Укрмедпром" та майно яких передається до її статутного фонду.
Згідно п. 1 Наказу МОЗ України від 08.09.2000 № 213 "Про реорганізацію державних підприємств та передачу їх майна до статутного фонду ДАК "Укрмедпром", було реорганізовано державні підприємства за переліком, що наданий в Додатку 1 до Постанови Кабінету Міністрів України від 05.06.2000 №897 "Про подальше реформування медичної та мікробіологічної промисловості", та шляхом перетворення створено дочірні підприємства Державної акціонерної компанії "Укрмедпром". 
П. 2 вказаного Наказу № 213 визнано, що дочірні підприємства ДАК "Укрмедпром" є правонаступниками майнових прав та обов`язків державних підприємств, на базі яких вони утворені.
Разом з тим, матеріали справи не містять доказів передачі спірних об`єктів нерухомого майна до статутного фонду ДАК "Укрмедпром".
Слід зауважити,  що подана відповідачем в справу про банкрутство №902/85/18 на виконання ухвали суду від 15.05.2024 копія Акту №3 від 17.10.2000 не свідчить про передачу спірного нерухомого майна до статутного капіталу ДАК "Укрмедпром" (попереднє найменування Публічного акціонерного товариства "Укрмедпром"). Оригінал вказаного Акту в матеріалах справи відсутній. Разом з тим, з його копії незрозуміло, які саме активи були предметом передачі, якщо така відбувалась. Крім того, викликають обґрунтовані сумніви рукописні написи на ній. 
Відтак, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що вказана копія Акту не відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України щодо належності, допустимості та достовірності доказів.
Заперечуючи позовні вимоги, скаржник, як у суді першої так і в суді апеляційної інстанції посилається на ч. 8 ст. 62 Кодексу України з процедур банкрутства, якою встановлено, що державне майно, яке не увійшло до статутного капіталу господарського товариства у процесі приватизації (корпоратизації) та перебуває на балансі банкрута, не включається до складу ліквідаційної маси.
Однак, як вбачається з вказаної статті, ця норма застосовується до господарських товариств, які пройшли процес приватизації (корпоратизації), а не до підприємств державної форми власності, яким за своєю суттю є боржник у цій справі. 
Таким чином, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що вказана норма Кодексу України з процедур банкрутства не підлягає застосуванню до спірних правовідносин.
Щодо Розпорядження Кабінету Міністрів України № 683-р від 26.07.2022 "Деякі питання управління об`єктами державної власності" та листа Фонду державного майна України, слід вказати наступне. 
Так, пунктом 4-1 вказаного Розпорядження № 683-р прийнято рішення про передачу Фонду державного майна повноваження з управління, в тому числі, Публічним акціонерним товариством "Укрмедпром" (код згідно з ЄДРПОУ 31106596), а також встановлено, що передача пакетів акцій юридичних осіб, зазначених в абзаці першому цього пункту, підтверджується актом приймання-передачі за формою, встановленою Фондом державного майна. В свою чергу, Фонд державного майна України своїм листом повідомляє про затвердження на виконання вказаного Розпорядження форми акта приймання-передачі пакета акцій, що належить державі у статутному капіталі господарського товариства.
Вказані документи правомірно не взяті до уваги судом першої інстанції, оскільки в Розпорядженні №683-р йдеться про ПАТ "Укрмедпром", а боржником у справі №902/85/18 є ДП "Ладижинський завод "Екстра" ПАТ "Укрмедпром". Разом з тим,  будь-яких вказівок щодо ДП "Ладижинський завод "Екстра" ПАТ "Укрмедпром" (ідентифікаційний код 20119003) вказане Розпорядження не містить. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази фактичної передачі Фонду державного майна повноваження з управління Публічним акціонерним товариством "Укрмедпром". При цьому, як убачається із матеріалів справи, Фонд державного майна України у своїх поясненнях по справі також повідомив, що ДП "Ладижинський завод "Екстра" ПАТ "Укрмедпром" не належить до сфери управління Фонду державного майна України.
Щодо документів, доданих скаржником до суду першої інстанції до клопотання про приєднання доказів від 07.03.2025, а саме листа ФДМ України від 04.02.2025, адресованого Юрію Задорожному, то він не стосується спірних правовідносин. В свою чергу, листом ФДМ України від 20.02.2025 підтверджується те, що, незважаючи на неодноразові звернення ФДМ України, відповідачем не надаються, з метою внесення змін до Єдиного реєстру об`єктів державної власності, оновлені відомості щодо спірного нерухомого майна, а зміст листа МОЗ України від 07.03.2025 зводиться до заперечення наявності у ДП "Ладижинський завод "Екстра" ПАТ "Укрмедпром" спірного нерухомого майна, що відповідає позиції відповідача у цій справі.
Так,  п. 6 ч.1 ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що державна реєстрація відповідного речового права прав проводиться на підставі  рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном. 
Як було встановлено, Міністерство охорони здоров`я України відповідно до Статуту ДП "Ладижинський завод "Екстра" ПАТ "Укрмедпром" є органом уповноваженим здійснювати управління  його майном.
Отже, на переконання суду апеляційної інстанції, Наказ Міністерства охорони здоров`я України від 08.04.2016 № 329 "Про закріплення окремого нерухомого майна державної форми власності" беззаперечно свідчить про закріплення відповідачем на праві господарського відання спірних об`єктів нерухомого майна за позивачем.
Однак, як свідчать матеріали справи, відповідач, всупереч своєму ж Наказу, заперечує право господарського відання на нерухоме майно позивача та своїми діями унеможливлює реєстрацію права господарського віддання на спірні об`єкти нерухомого майна за позивачем.
Разом з тим, слід вказати, що Статутом Дочірнього підприємства "Ладижинський завод "Екстра" Державної акціонерної компанії "Укрмедпром" від 2000 року (п. 4.2.), і Статутом ДП       "Ладижинський завод "Екстра" ПАТ "Укрмедпром" від 2014 року (п. 5.1) визначено, що Майно Підприємства є державною власністю і закріплюється за ним на праві господарського відання.
Крім того, щодо посилання  скаржника на підтвердження своєї позиції на постанову Верховного Суду від 18.04.2023 у справі №916/2019/13(916/526/22), то колегія суддів зауважує таке.
Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де подібними (тотожними, аналогічними, схожими) є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. 
На цьому наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі №  910/8358/19.
Щодо визначення подібності правовідносин Верховний Суд звертається до правових висновків, викладених у судових рішеннях Великої Палати Верховного Суду та об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.
Так, об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в ухвалі від 27.03.2020 у справі № 910/4450/19 зазначила, що подібність правовідносин в іншій аналогічній справі визначається за такими критеріями: суб`єктний склад сторін спору, зміст правовідносин (права та обов`язки сторін спору) та об`єкт (предмет).
Велика Палата Верховного Суду виходить з того, що подібність правовідносин означає тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). При цьому, зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи (пункт 32 постанови від 27.03.2018 № 910/17999/16; пункт 38 постанови від 25.04.2018 № 925/3/7; пункт 40 постанови від 25.04.2018 № 910/24257/16).
Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де подібними (тотожними, аналогічними, схожими) є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин (пункт 6.30 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі № 910/719/19, пункт 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2018 у справі № 922/2383/16; пункт 8.2 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 910/5394/15-г; постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 2-3007/11; постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 757/31606/15-ц; пункт 60 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 696/1693/15-ц).
Враховуючи наведене вище, колегія суддів прийшла до висновку, що обставини справи №916/2019/13(916/526/22) не є подібними до справи №902/85/18(902/979/24), з огляду на таке.
В межах справи № 916/2019/13 про банкрутство Дочірнього підприємства "Одеський завод бактеріальних і вірусних препаратів" (Завод "БІОПРОМ-ОДЕСА") Публічного акціонерного товариства "Укрмедпром", що перебуває в провадженні господарського суду Одеської області, розглядалась справа №916/2019/13(916/526/22) за:
- позовом ОСОБА_1 (позивач) до Дочірнього підприємства "Одеський завод бактеріальних і вірусних препаратів" (Завод "БІОПРОМ- ОДЕСА") Публічного акціонерного товариства "Укрмедпром" (відповідач) про скасування державної реєстрації та припинення права власності (у позові було заявлено вимоги щодо придбаного позивачем 10.02.2006 на прилюдних торгах з примусового продажу в порядку виконання судового рішення наступного нерухомого майна: нежитлові будівлі Літ. «А» виробнича котельна, загальною площею 772,4 кв.м. та Літ. «Б» компресорна (генераторна) загальною площею 197,2 кв.м., які розташовані за адресою АДРЕСА_1 );
- зустрічною позовною заявою Дочірнього підприємства "Одеський завод бактеріальних і вірусних препаратів" (Завод "БІОПРОМ-ОДЕСА") Публічного акціонерного товариства "Укрмедпром" в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Дарієнка Віктора Дмитровича (позивач) до ОСОБА_1 (відповідач), третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог Міністерство юстиції України про визнання права господарського відання (в зустрічній позовній заяві арбітражний керуючий просив визнати право господарського відання за банкрутом на нерухоме майно, яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. С. Ядова, 6 та складається із наступного майна: адміністративна будівля літ. А, лабораторний комплекс літ. Б, прохідна літ. В, прохідна літ. Г, хом`ячник літ. Д, підсобне літ. Е, механічна майстерня літ. Ж, спиртосховище літ. З, ТП літ. ИИ1, прохідна літ. К, підсобне літ. Л,М, Н підвал літ. О, лабораторний корпус літ. П Р, генераторна літ. С, підсобне літ. Т, насосна літ. У, оборотний склад літ. Ф, елеваторна літ. Х центральна котельна літ. Ц парогенераторна літ. Ч, огорожа №1-3, вимощення літ. І ємність літ. ІІ, ємність тех. води літ. ІІІ, водопровідний вузол літ. IV артезіанська скважина літ. V споруда літ. VI очисні споруди літ. VII, колодязі літ. VIII, димососна труба).
Рішенням господарського суду Одеської області від 16.08.2022 по справі №916/2019/13(916/526/22) у задоволенні первісних та зустрічних позовних вимог відмовлено.
Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.12.2022 рішення господарського суду Одеської області від 16.08.2022 по справі №916/2019/13(916/526/22) в частині відмови у задоволенні зустрічного позову залишено без змін.
Постановою Верховного Суду від 18.04.2023 постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.12.2022 та рішення господарського суду Одеської області від 16.08.2022 (в оскарженій частині) у справі №916/2019/13 (916/526/22) залишено без змін. 
Як вбачається зі змісту вказаної постанови Верховного Суду, враховуючи встановлені судами під час розгляду цієї справи обставини, колегія суддів погодилась з висновками судів першої та апеляційної інстанції про відсутність підстав для задоволення зустрічного позову про визнання права господарського відання, оскільки позивачем за зустрічним позовом не доведено порушення, невизнання та/ або оспорення відповідачем його прав щодо нерухомого майна, яке не належить відповідачеві, як і не доведено того, що відсутність правовстановлюючих документів перешкоджає у реалізації останнім права господарського відання на спірні об`єкти.
Отже, колегія суддів зауважує, що суб`єктний склад учасників справи №902/85/18(902/979/24), як і обставини справи є відмінними від справи №916/2019/13(916/526/22), відповідно вказана постанова не береться судом апеляційної інстанції до уваги під час вирішення вказаних правовідносин.
За вказаних вище обставин, зважаючи на наведені вище приписи законодавства та наявні в справі докази, суд апеляційної інстанції погоджується із судом першої інстанції, про задоволення позову шляхом визнання за Дочірнім підприємством "Ладижинський завод "Екстра" Публічного акціонерного товариства "Укрмедпром" права господарського відання, яке є похідним від права власності держави в особі Міністерства охорони здоров`я України, на спірні об`єкти нерухомого майна.
За наведеного, колегія суддів погоджується із рішенням суду першої інстанції про задоволення позову.
Таким чином, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження, ґрунтуються на його власній оцінці та спростовуються наведеними та встановленими судом обставинами справи.
Отже, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду Вінницької області від 17.03.25 у даній справі прийняте з повним з`ясуванням всіх обставин, що мають значення для справи, дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для його скасування.
Крім того, у зв`язку із відмовою в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати визначені ст. 129 ГПК України, залишаються за скаржником.   

Керуючись ст. ст. 269, 270, 273, 275, 276, 281-284  Господарського процесуального кодексу України, суд 
                       
ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Міністерства охорони здоров`я України   на рішення господарського суду Вінницької області від 17.03.25 у справі № 902/85/18(902/979/24) залишити без задоволення. 
2. Рішення господарського суду Вінницької області від 17.03.25 у справі №902/85/18(902/979/24) залишити без змін.
3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, встановленому  ст. 286-291 ГПК України.
4. Справу № 902/85/18(902/979/24) повернути до Господарського суду Вінницької  області. 

Повний текст постанови складений "21" липня 2025 р.

Головуючий  суддя                                                                      Миханюк М.В. 

Суддя                                                                                              Крейбух О.Г.  

Суддя                                                                                              Тимошенко О.М.