Справа № 132/611/25
Провадження № 22-ц/801/1433/2025
Категорія: 100
Головуючий у суді 1-ї інстанції Павленко І. В.
Доповідач:Голота Л. О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2025 року	Справа № 132/611/25	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
Головуючого судді Голоти Л. О. (суддя – доповідач),
суддів Копаничук С. Г., Рибчинського В. П., 
за участю секретаря судового засідання Литвин Ю. О., 
розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 132/611/25 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України, Калинівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту смерті,
за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 8.04.2025, ухвалене у складі судді Павленко І. В. в приміщенні суду в м. Калинівка, повний текст рішення складено 17.04.2025, - 

в с т а н о в и в :

25.02.2025 ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою (вх № 2172) про встановлення факту смерті, в якій просила встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт загибелі (смерті) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця військової частини, який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 під час виконання ним обов`язків військової служби при виконанні бойового завдання на захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України на території Донецької області, пов`язаного із захистом Батьківщини, у віці 33 роки, неподалік населеного пункту Старомайорське, Волноваського району Донецької області. 
Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1  є матір`ю  ОСОБА_5 .. Відповідно до витягу із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (по стройовій частині) від 17.09.2022 № 228, на виконання Указу Президента України № 65/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» солдат ОСОБА_5 , 1990 року народження, призваний на військову службу під час мобілізації, на особливий період, та направлений до військової частини НОМЕР_1 . За сповіщенням сім`ї № 319 ІНФОРМАЦІЯ_4 оператор взводу протитанкових ракетних комплексів стрілецького батальйону, солдат ОСОБА_5 , 1990 року народження, відданий військовій присязі на вірність Українському народу, мужньо виконавши військовий обов`язок, в бою за Україну, її свободу і незалежність, зник безвісти 27.10.2023 в районі населеного пункту с. Старомайорське Волноваського району Донецької області. Відділенням поліції № 1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області 31.10.2023 внесено до ЄРДР, відомості про кримінальне правопорушення (кримінальне провадження №12023020020000960), по факту зникнення поблизу н. п. Старомайорське Волноваського району Донецької області ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , який проходив службу у 1 протитанковому батальйоні у званні солдат, який останній раз виходив на зв`язок 23.10.2023, за правовою кваліфікацією ч.1 ст.115 КК України (вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині). Відповідно до витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти ОСОБА_5 зник безвісти на території бойових дій (під час воєнних дій). За твердженнями побратимів ОСОБА_5 , останній загинув під час виконання бойового завдання, проте тіло не вдалося евакуювати. 17.09.2024 Калинівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відмовив ОСОБА_1 у державній реєстрації смерті її сина- ОСОБА_5 , який зник безвісти та видачі свідоцтва про смерть, оскільки підставою для державної реєстрації смерті відповідно до ч.1 ст.17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення смерті особи в певний час. 
Через відсутність документів на підтвердження загибелі (смерті) сина ОСОБА_1 - ОСОБА_5 під час виконання ним обов`язків військової служби у Збройних Силах України, пов`язаних із захистом Батьківщини, останній відмовлено у реєстрації смерті її сина органами державної реєстрації актів цивільного стану. 
Встановлення даного факту потрібно заявниці для вирішення питань, зокрема: спадкування, отримання статусу членів сім`ї загиблого військовослужбовця, допомоги сім`ї загиблого військовослужбовця, та ін., а також з метою державної реєстрації смерті сина ОСОБА_1 - ОСОБА_5 в органах державної реєстрації актів цивільного стану і отримання свідоцтва про смерть.
Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 8.04.2025 заяву задоволено. Встановлено факт, що має юридичне значення, а саме факт загибелі (смерті) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , українця, громадянина України, уродженця м. Калинівка Хмільницького (Калинівського) району Вінницької області, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 під час виконання ним обов`язків військової служби при виконанні бойового завдання на захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України на території Донецької області, пов`язаного із захистом Батьківщини, у віці 33 роки, неподалік населеного пункту Старомайорське, Волноваського району Донецької області. Допущено негайне виконання рішення суду. 
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Міністерством оборони України подано апеляційну скаргу (вх № 5704 від 19.05.2025), в якій, посилаючись на неповноту з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні заяви.
Основними доводами апеляційної скарги є те, що за наявності припущення про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, без достатніх доказів, які свідчать про цей факт, правильним було звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою (частина друга статті 46 ЦПК України), а не із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України); наявні у справі докази не свідчать про смерть ОСОБА_5 , а лише дають підстави для обґрунтованого припущення смерті за обставин, що підтвердженні цими доказами, які можуть свідчити про смерть останнього. З листа військової частини НОМЕР_1 від 4.02.2025 вбачається, що заходи з пошуку солдата ОСОБА_5 позитивних результатів не дали. Доповідей про поранення солдата ОСОБА_6 до командування військової частини не надходило.
9.06.2025 до Вінницького апеляційного суду надійшов відзив (вх № 6583) Ференець О.Ю., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , в якому, посилаючись на необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін. 
До Вінницького апеляційного суду надійшла заява (вх № 7801 від 10.07.2025) ОСОБА_4 про розгляд справи у його відсутності. 
До Вінницького апеляційного суду надійшла заява (вх № 8027 від 16.07.2025) ОСОБА_2 про розгляд справи у його відсутності. 
18.07.2025 до Вінницького апеляційного суду надійшла заява (вх № 8110) військової частини НОМЕР_1 про розгляд справи у відсутності представника військової частини та прийняти рішення по суті апеляційної скарги на розсуд суду.
Щодо розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції. 
Відповідно до частини третьої статті 368 ЦПК України розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.
У судовому засіданні представник Міністерства оборони України Москаленко А.О. підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.
Представник ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , заперечила проти апеляційної скарги, просила залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином про дату час і місце розгляду справи.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, Вінницький апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина перша, четверта статті 367 ЦПК України). 
Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України.
У справі встановлено наступні обставини.
Відповідно до копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 , виданого повторно 2.11.2023 Калинівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 . Його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_8 /а. с. 20/.
Згідно із копії свідоцтвом про розірвання шлюбу серія НОМЕР_3 ОСОБА_4 та ОСОБА_8 09.10.1991 розірвали шлюб, про що відділом ЗАГС Калинівського райвиконкому Вінницької області зроблено запис за № 115. ОСОБА_8 після розірвання шлюбу присвоєно прізвище « ОСОБА_9 ». Зазначений факт також підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00025217941 від 15.01.2020. В подальшому ОСОБА_8 (мати ОСОБА_5 ) 15.10.1991 уклала шлюб із ОСОБА_10 , про що в м. Козятин райвідділом ЗАГС Вінницької області зроблено запис за № 254. ОСОБА_8 після укладення шлюбу присвоєно прізвище « ОСОБА_11 », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія НОМЕР_4 , виданого повторно 07.10.1992. З огляду на викладене мати ОСОБА_5 - ОСОБА_8 , змінила прізвище з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_11 » /а. с. 26-28/.
ІНФОРМАЦІЯ_7 у ОСОБА_5 та ОСОБА_12 народився син ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_5 , виданого 13.05.2022 Голосіївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) /а. с. 29/.
11.01.2023  ОСОБА_5  та ОСОБА_12  зареєстрували шлюб, про що Голосіївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зроблено відповідний актовий запис № 15, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія  НОМЕР_6 , виданого 11.01.2023 Голосіївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини « ОСОБА_9 » /а. с. 30/.
ОСОБА_5 та ОСОБА_2 проживали у АДРЕСА_1 .
Відповідно до копії витягу із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (по стройовій частині) від 17.09.2022 № 228, на виконання Указу Президента України № 65/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» солдат ОСОБА_5 , 1990 року народження, призваний на військову службу під час мобілізації, на особливий період, та направлений до військової частини НОМЕР_1 /а. с. 36/.
ОСОБА_2 отримала сповіщення сім`ї № 319 ІНФОРМАЦІЯ_4 про те, що її чоловік оператор взводу протитанкових ракетних комплексів стрілецького батальйону, солдат ОСОБА_5 , 1990 року народження, відданий військовій присязі на вірність Українському народу, мужньо виконавши військовий обов`язок, в бою за Україну, її свободу і незалежність, зник безвісти 27.10.2023 в районі населеного пункту с. Старомайорське Волноваського району Донецької області /а. с. 46/.
31.10.2023 ОСОБА_13 звернулася до Відділення поліції № 1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області із повідомленням по факту зникнення поблизу н. п. Старомайорське Волноваського району Донецької області, її рідного брата ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , який проходив службу у 1 протитанковому батальйоні у званні солдат, який останній раз виходив на зв`язок 23.10.2023. Відомості про кримінальне правопорушення 31.10.2023 внесено до ЄРДР, (кримінальне провадження №12023020020000960), за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 115 КК України (вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині) /а. с. 47/.
Відповідно до копії витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти ОСОБА_5 зник безвісти на території бойових дій (під час воєнних дій) /а. с. 48/.
17.09.2024 Калинівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відмовив заявнику ОСОБА_1 у державній реєстрації смерті її сина - ОСОБА_5 , який зник безвісти та видачі свідоцтва про смерть, оскільки підставою для державної реєстрації смерті відповідно до ч.1 ст.17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення смерті особи в певний час /а. с. 49/.
       Відповідно до скріншотів смс повідомлень між старшим лейтинантом ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , в яких зазначається, зокрема про те, що тіло ОСОБА_9 станом на зараз (31.10.2023) ще на позиції НОМЕР_7 об ТрО. Хлопці з позиції вийшли /а. с. 50-52/.
       Згідно листа військової частини НОМЕР_1 від 4.02.2025 № 909/1835 заходи з пошуку солдата ОСОБА_5 проводились силами підрозділу відразу після того як останній перестав виходити на зв`язок, але вони позитивних результатів не дали /а. с. 57/.
       Відповідно до акта службового розслідування від 10.11.2023 завершено службове розслідування, Комісією за наслідками розслідування запропоновано начальнику відділення персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 облікувати, як такого, що з 27.10.2023 зник безвісти під час захисту Батьківщини: солдат військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_5 , оператор взводу протитокових керованих ракет НОМЕР_8 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 /а. с. 58-76 матеріали службового розслідування за фактом зникнення безвісти 27.10.2023 солдата військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_5 /.
Задовольняючи заяву, суд першої інстанції , взявши до уваги також покази допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 виходив з того, що стороною заявника ОСОБА_1 наведено достатньо аргументів та надано достатньо доказів, які з урахуванням положень статті 317 ЦПК України дають підстави саме для встановлення факту загибелі (смерті) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , українця, громадянина України, уродженця м. Калинівка Хмільницького (Калинівського) району Вінницької області, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 під час виконання ним обов`язків військової служби при виконанні бойового завдання на захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України на території Донецької області, пов`язаного із захистом Батьківщини, у віці 33 роки, неподалік населеного пункту Старомайорське, Волноваського району Донецької області. Звернення заявника із заявою про встановлення юридичного факту у порядку окремого провадження узгоджується з позицією Великої Палата Верховного Суду, висловленою у постанові від 23.01.2024 у справі № 523/14489/15-ц, оскільки вона не має іншої можливості одержати свідоцтво про смерть сина, яке посвідчує факт, що має юридичне значення, а чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення таких юридичних фактів.
Висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення заяви колегія суддів вважає зробленим за неповного з`ясування обставин справи, неправильного застосування норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права, з огляду на наступне. 
Згідно з частинами третьою - четвертою статті 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно частини першої статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.
Водночас пункт 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18.10.2000 за № 719/4940, деталізує положення статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та встановлює, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о) установленої форми; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о) установленої форми; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.
Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України встановлення фактів, що мають юридичне значення, здійснюється в порядку окремого провадження. Особливістю окремого провадження є те, що воно спрямоване на з`ясування необхідних фактів за відсутності правового спору.
Чинний ЦПК України містить чотири процедури, наслідком якої є ухвалення судового рішення, на підставі якого органами Державної реєстрації актів цивільного стану може бути видано свідоцтво про смерть, зокрема:
-  встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України);
-  встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (пункт 9 частини першої статті 315 ЦПК України);
-  встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України або на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан (стаття 317 ЦПК України);
-  визнання фізичної особи померлою (статті 305-309 ЦПК України).
Вказані процедури є відмінними між собою та мають певні особливості.
Щодо встановлення факту смерті на підставі пункту 8 частини першої статті 315 ЦПК України.
Пунктом 8 частини статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.
У заяві про встановлення факту повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт (частини перша-друга статті 318 ЦПК України).
Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті.
При цьому слід мати на увазі, що встановлення зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті та від оголошення особи померлою.
Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 10.06.2021 у справі № 591/1461/19.
Отже, встановлення факту смерті фізичної особи на підставі пункту 8 частини першої статті 315 ЦПК України можливе лише тоді, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, за яких настала смерть, і факт неможливості реєстрації органом державної факту смерті.
Щодо оголошення особи померлою (стаття 46 ЦК України та статті 305-309 ЦПК України)
Відповідно до частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років після закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.
Згідно з частиною третьою статті 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.
Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України (частина четверта статті 46 ЦК України).
Відповідно до змісту статті 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.
Згідно з частиною першою статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою: обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.
Тому оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть цієї особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті.
Підставою для оголошення особи померлою є не факти (докази), які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи.
Таким чином, відповідно до положень статей 43, 46 ЦК України, статей 305, 306 ЦПК України, за наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою (частина друга статті 46 ЦК України), а не із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України).
Аналогічні правові висновки викладені в постанові ВС від 28.02.2024 у справі № 506/358/22.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
Як вбачається із поданої заяви  ОСОБА_1 просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт загибелі (смерті) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Калинівка Хмільницького (Калинівського) району Вінницької області, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 під час виконання ним обов`язків військової служби при виконанні бойового завдання на захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України на території Донецької області, пов`язаного із захистом Батьківщини, у віці 33 роки, неподалік населеного пункту Старомайорське, Волноваського району Донецької області. 
Правовими підстави звернення до суду із заявою заявниця зазначила пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України, а саме встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.
На підтвердження вимог своєї заяви заявниця надала: 
-копію витягу з наказу № 228 від 17.09.2022 ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до якого призвано на військову службу під час мобілізації, на особливий період, та направлено до військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_5 /а. с. 36/; 
-копію військового квитка ОСОБА_5 /а. с. 40-45/; сповіщення № 319 про те, що ОСОБА_5 оператор взводу протитанкових ракетних комплексів стрілецького батальйону, солдат, відданий військовій присязі на вірність Українському народу, мужньо виконавши військовий обов`язок, в бою за Україну, її свободу і незалежність, зник безвісті 27.10.2023 в районі населеного пункту с. Старомайорське Волноваського району Донецької області /а. с. 46/;
-копія витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 18.10.2023 № 300 (по строковій службі), відповідно до якого ОСОБА_5 з 18.10.2023 прибув і приступив до виконання службових обов`язків в підпорядкування командира НОМЕР_9 територіальної оборони для забезпечення заходів із правового режиму воєнного стану /а. с. 125/.
-копію витягу з ЄРДР за № 12023020020000960 від 31.10.2023, відповідно до якого від ОСОБА_13 надійшло повідомлення до відділу поліції по факту зникнення поблизу н. п. Старомайорське, Волноваського району Донецької області, її рідного брата ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця вч НОМЕР_1 , який проходив службу у 1 протитанковому батальйоні у званні солдат, посада не відома, який останній раз виходив на зв`язок 23.10.2023 /а. с. 47/; 
-копію витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин від 19.04.2024, відповідно до якого ОСОБА_5 зник на території бойових дій (під час воєнних дій) /а. с. 48/; 
-копії матеріалів службового розслідування за фактом зникнення безвісти 27.10.2023 солдата військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_5 /а. с. 58-76/; скріншоти смс повідомлень між старшим лейтинантом ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , в яких зазначається, зокрема про те, що тіло ОСОБА_9 станом на зараз (31.10.2023) ще на позиції НОМЕР_7 об ТрО. Хлопці з позиції вийшли /а. с. 50-52/, 
-відповідь військової частини НОМЕР_1 від 4.07.2025 на адвокатський запит про те, що заходи з пошуку солдата ОСОБА_5 проводились силами підрозділу відразу після того як останній перестав виходити на зв`язок, але вони позитивних результатів не дали. Доповідей про поранення солдата ОСОБА_5 до командування військової частини не надходили; відповідно до наказу № 1425 від 10.11.2023 командира в. ч. НОМЕР_1 про результати службового розслідування солдат ОСОБА_5 вважається безвісти зниклим під час захисту батьківщини /а. с. 57, 74-76/; 
-копію витягу з журналу бойових дій НОМЕР_8 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 (реєстраційний №2/7/84дск, розпочатий 5.10.2023, закінчений 13.01.2024), відповідно до якого солдат ОСОБА_5 (безвісті, евакуація тіла неможлива) /а. с. 121-122/; 
-копію витягу з журналу бойових дій НОМЕР_8 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 (реєстраційний №2/7/84дск, розпочатий 5.10.2023, закінчений 13.01.2024) /123-124/.
Вказані вище докази у своїй сукупності достовірно не свідчать про смерть ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а лише дають підстави для обґрунтованого припущення смерті за обставин, що підтверджені цими доказами, які можуть свідчити про смерть останнього. 
З огляду на це, підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту смерті її сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у певний час – ІНФОРМАЦІЯ_2 під час виконання ним обов`язків військової служби при виконанні бойового завдання на захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України на території Донецької області, пов`язаного із захистом Батьківщини, у віці 33 роки, неподалік населеного пункту Старомайорське, Волноваського району Донецької області на підставі пункту 8 частини першої статті 315 ЦПК України немає, оскільки загибель ОСОБА_5 є лише припущенням, а не беззаперечним фактом.
Зважаючи на встановлені у цій справі обставини та наявність у заявниці вірогідного припущення про смерть ІНФОРМАЦІЯ_2 її сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заявниця не позбавлена можливості звернутися до суду із заявою про оголошення його померлим на підставі частини другої статті 46 ЦК України.
Подібні за змістом висновки зроблені у постанові ВС від 28.02.2024 у справі № 506/358/22, від 2.04.2025 по справі № 753/11685/24.
Суд першої інстанції, вирішуючи справу, на вказане уваги не звернув та дійшов помилкового висновку щодо наявності підстав для задоволення заяви  ОСОБА_1 про встановлення факту смерті. 
Відповідно до пункту 1, 4 частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Вінницький апеляційний суд вважає, що аргументи апеляційної скарги заслуговують на увагу, а тому рішення місцевого суду підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову в задоволенні заяви. 
Щодо розподілу судових витрат.
Порядок розгляду справ окремого провадження визначений статтею 294 ЦПК України, відповідно до частини сьомої якої при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.
У справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи (частина третя статті 42 ЦПК України).
З огляду на викладене відшкодування судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, можливе у справах позовного провадження, але у справах окремого провадження, з урахуванням особливостей розгляду цих справ, судові витрати не відшкодовуються.
Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 30.09.2020 у справі № 263/1265/18 та від 16.11.2022 у справі № 214/4179/21, постанова ОП КЦС від 25.03.2024 у справі № 161/9609/22.
За таких обставин, судові витрати, понесені Міністерством оборони України при поданні апеляційної скарги, слід залишити за заявником.
Керуючись частиною четвертою статті 258, частиною першою статті 259, статтями 367, 369, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, - 

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України задовольнити.
Рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 8.04.2025 у даній справі скасувати та ухвалити нове.
У задоволенні заяви  ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України, Калинівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту смерті, - відмовити. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя                                             Л. О. Голота

Судді:                                                                        С. Г. Копаничук 

В. П. Рибчинський
       
       Повний текст постанови складено 1.08.2025