УХВАЛА

07 серпня 2025 року 
м. Київ

справа № 562/4257/17
адміністративне провадження № К/990/27298/25  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Рибачука А.І.,
суддів: Стеценка С.Г., Тацій Л.В.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 14.11.2023 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2025 у справі №562/4257/17 за позовом ОСОБА_1 до Мізоцької селищної ради Рівненського району Рівненської області (далі - Мізоцька селищна рада), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2 , про визнання протиправним та скасування рішення,-
ВСТАНОВИВ:
25.06.2025 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 14.11.2023 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2025 у справі № 562/4257/17, з підстави, визначеної пунктом 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Ухвалою Верховного Суду від 30.06.2025 касаційну скаргу було залишено без руху та надано скаржниці строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення її недоліків шляхом надання до суду касаційної інстанції заяви із зазначенням інших підстав для поновлення строку на касаційне оскарження з наданням відповідних доказів та уточненої касаційної скарги, в якій необхідно зазначити підстави оскарження судових рішень в цій справі (з урахуванням вимог частини четвертої статті 328 та пункту 4 частини другої статті 330 КАС України).
Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення ухвалу про залишення касаційної скарги без руху скаржниця отримала 11.07.2025, отже,недолікі касаційної скарги необхідно було усунути в строк до 21.07.2025.
У визначений Верховним Судом строк позивачка надіслала до суду касаційної інстанції заяву з поясненнями щодо відсутності недоліків у касаційній скарзі, направленій до суду касаційної інстанції 23.06.2025. У зазначеній заяві вона висловлює незгоду з ухвалою Верховного Суду від 30.06.2025 та повторно наголошує, що вперше касаційну скаргу нею було подано в межах строку на подання касаційної скарги, але ухвалою судді Верховного Суду від 26.05.2025 зазначену скаргу їй було повернуто і вказує, що з метою реалізації її права на касаційне оскарження судових рішень вдруге звернулася з касаційною скаргою з виправленими недоліками попередньої касаційної скарги.
З огляду на вказане колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.
Наведеною процесуальною нормою чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку касаційного оскарження, а також належного оформлення касаційної скарги. Для цього особа, зацікавлена у поданні касаційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.
Колегія суддів зазначає, що право на повторне звернення з касаційною скаргою після її повернення не є безумовним. Це обґрунтовується змістом частини восьмої статті 169 КАС України, відповідно до якої повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом. Отже скаржниця має право на повторне звернення з касаційною скаргою, якщо будуть усунуті недоліки касаційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої касаційної скарги і таке звернення відбувається без зайвих зволікань.
Суд звертає увагу скаржниці, що чинне законодавство України не передбачає зупинення чи переривання процесуального строку у разі звернення до Верховного Суду з касаційною скаргою.
В свою чергу строк на подання касаційної скарги може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу (частина третя статті 329 КАС України).
Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.
Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації права щодо оскарження судових рішень у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.
Колегія суддів наголошує, що скаржниця у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень в цій справі не зазначила об`єктивних причин, які унеможливлювали подання касаційної скарги у більш стислий термін після отримання копії постанови суду апеляційної інстанції. При цьому, загальний строк, що сплинув з дня отримання нею постанови суду апеляційної інстанції (15.04.2025) і до дня подання цієї касаційної скарги (23.06.2025), становить понад  два місяці, що не можна вважати розумним та оптимальним для реалізації права на звернення до суду з касаційною скаргою.
Колегія суддів зазначає, що неналежна організація процесу із оскарження судового рішення з боку скаржниці, виникнення організаційних складнощів, які спричинили пропущення строку на касаційне оскарження є суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, що настали у зв`язку з такою причиною, є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків. 
Отже, з огляду на те, що скаржниця у поданій до суду заяві не навела жодних нових доводів, підстав чи належних обґрунтувань, які б свідчили про наявність поважних причин для поновлення строку на касаційне оскарження, а лише виклала свою позицію щодо відсутності недоліків у касаційній скарзі від 23.06.2025, наведене не може бути розцінене як належне обґрунтування поважності причин пропуску строку касаційного оскарження.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані судом неповажними.
Таким чином, з огляду на те, що скаржниця не виконала вимог ухвали Верховного Суду від 30.06.2025 та не усунула недоліків касаційної скарги, про які їй було зазначено в цій ухвалі, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.
Керуючись статтями 333, 359 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 14.11.2023 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2025 у справі № 562/4257/17 за позовом ОСОБА_1 до Мізоцької селищної ради Рівненського району Рівненської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2 , про визнання протиправним та скасування рішення.
Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити заявниці.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

........................

........................

........................

А.І. Рибачук
С.Г. Стеценко
Л.В. Тацій,
Судді Верховного Суду