ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 червня 2025 р. 	Справа № 480/2321/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бегунца А.О.,
Суддів: Калиновського В.А. ,  Русанової В.Б. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 03.04.2025, головуючий суддя І інстанції: А.І. Сидорук, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40602, повний текст складено 03.04.25 по справі № 480/2321/24
за позовом                ОСОБА_1  
до               Головного управління Національної поліції в Сумській області                    
про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Сумській області, в якій просить суд: визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Сумській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до стажу служби в поліції, що дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової відпустки, термін перебування на службі в Державній кримінально-виконавчій службі України з 21.09.2004 до 27.02.2023; зобов`язати Головне управління Національної поліції в Сумській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу служби в поліції, що дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової відпустки термін перебування на службі в Державній кримінально-виконавчій службі України з 21.09.2004 до 27.02.2023 та провести перерахунок і виплату грошового забезпечення в частині надбавки за стаж роботи в поліції, починаючи з 10.10.2023, з урахуванням раніше виплачени сум.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивачу неправомірно не враховано до стажу в поліції стаж проходження державної кримінально-виконавчої служби, внаслідок чого позивач недоотримує належну надбавку за вислугу років.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 03.04.2025 позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Сумській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до стажу служби в поліції, що дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової відпустки, наявний на момент прийняття на службу у Головне управління Національної поліції в Сумській області, період служби в Державній кримінально-виконавчій службі з 21.09.2004 до 27.02.2023.
Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Сумській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу служби в поліції, що дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової відпустки, наявний на момент прийняття на службу у Головне управління Національної поліції в Сумській області, період служби в Державній кримінально-виконавчій службі з 21.09.2004 до 27.02.2023.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Сумській області грн 20 (двадцять) коп. на користь ОСОБА_1 судових витрат зі сплати судового збору.
Не погодившись з вказаним рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Сумського окружного адміністративного суду від 03.04.2025 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що основним нормативно-правовим актом, що регулює порядок проходження служби поліцейських є Закон України "Про Національну поліцію". Частина 2 статті 78 Закону України "Про Національну поліцію" містить вичерпний перелік посад (видів служби) та періодів роботи в органах і установах, служба у яких зараховується до стажу служби в поліції. У вказаному переліку відсутня служба в органах Державної кримінально-виконавчої служби України. Зазначив, що відповідно до абзацу 3 пункту 1 постанови Кабінту Міністрів України від 17.07.1992 №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб", для призначення пенсій за вислугу років до вислуги років зараховуються зокрема і служба в Державній кримінально-виконавчій службі. Отже, законодавець чітко розмежовує, що період служби в Державній кримінально-виконавчій службі не зараховується до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки (відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 78 Закону України "Про Національну поліцію"), але зараховується до вислуги років для призначення пенсії за вислугу років (відповідно до абз. 3 п.1 Постанови №393).
Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Колегія суддів зазначає, що з огляду на ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що відповідно до записів трудової книжки та послужного списку позивач, у період з 21.09.2004 до 27.02.2023, проходив службу в державній кримінально-виконавчій службі, у тому числі у період з 23.02.2009 до 31.11.2011 перебувала у соціальній відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку.
Відповідно до наказу ДУ ''Центр пробації'' від 20.02.2023 № 172/к про звільнення позивача з державної кримінально-виконавчій службі з 27.02.2023, станом на день звільнення зі служби вислуга років позивача у календарному обчисленні становить 18 років 5 місяців 6 днів, а у пільговому - 24 роки 6 місяців 28 днів.
З 10.10.2023 позивач проходить службу в поліції в ГУНП в Сумській області
23 лютого 2024 року позивач звернулась до начальника ГУНП в Сумській області із рапортом щодо зарахування стажу державної кримінально-виконавчої служби у період з 21.09.2004 до 27.02.2023 до стажу служби в поліції.
На вказаний рапорт відповідач листом від 06.03.2024 повідомив позивача про незарахування вказаного стажу до стажу служби в поліції.
Не погодившись з протиправними діями відповідача, позивач звернувся до суду. 
Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з визнання протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Сумській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до стажу служби в поліції, що дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової відпустки, наявний на момент прийняття на службу у Головне управління Національної поліції в Сумській області, період служби в Державній кримінально-виконавчій службі з 21.09.2004 до 27.02.2023 та зобов`язання Головного управління Національної поліції в Сумській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу служби в поліції, що дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової відпустки, наявний на момент прийняття на службу у Головне управління Національної поліції в Сумській області, період служби в Державній кримінально-виконавчій службі з 21.09.2004 до 27.02.2023.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Закон України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року №580-VIII визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 59 Закон України ''Про Національну поліцію'' служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Час проходження служби в поліції зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Приписами статті 78 Закону України ''Про Національну поліцію'' № 580-VIII передбачено, що стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.
Частиною другою статті 78 Закону України ''Про Національну поліцію'' № 580-VIII визначено, що до стажу служби в поліції зараховуються:
1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду;
2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту;
3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду;
4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції;
5) час роботи в органах прокуратури і суді осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих, а також служба у Службі судової охорони;
6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.
Колегія суддів зазначає, що спірні правовідносини між сторонами склались щодо не зарахування стажу роботи в органах Державної кримінально-виконавчої служби України до стажу служби в поліції, що дає право на встановлення позивачеві надбавки за вислугу років і надання додаткової оплачуваної відпустки.
Судовим розглядом встановлено, що відповідно до записів трудової книжки та послужного списку позивач, у період з 21.09.2004 до 27.02.2023, проходив службу в державній кримінально-виконавчій службі, у тому числі у період з 23.02.2009 до 31.11.2011 перебувала у соціальній відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку.
Пунктом 5 Прикінцевих положень Кримінально-виконавчого кодексу України від 11 липня 2003 року №1129-IV до законодавчого врегулювання питань проходження служби персоналом органів і установ виконання покарань та його соціального захисту на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої системи поширюються дія статей 22 і 23 Закону України ''Про міліцію'', а також порядок і умови проходження служби та грошового забезпечення, передбачені для працівників органів внутрішніх справ.
При цьому, частина 5 ст. 23 Закону України ''Про Державну кримінально-виконавчу службу України'' передбачає, що на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України ''Про Національну поліцію'', а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських. Умови і розміри грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються Кабінетом Міністрів України.
Системний аналіз вище наведених норм чинного законодавства свідчить про те, що фактично законодавець поширив дію усіх норм, які врегульовують порядок і умови проходження служби працівниками органів внутрішніх справ, а в подальшому - поліцейськими, на працівників кримінально-виконавчої служби.
Сутність службової дисципліни, обов`язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначені Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, затвердженим Законом України від 22 лютого 2006 року №3460-IV.
Згідно з преамбулою зазначеного Статуту його дія поширюється на осіб начальницького складу Національного антикорупційного бюро України, осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України та податкової міліції, які повинні неухильно додержуватися його вимог.
Крім того, частиною першою статті 6 Закону України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України" закріплено, що Державна кримінально-виконавча служба України відповідно до закону здійснює правозастосовні та правоохоронні функції і складається з центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, його територіальних органів управління, кримінально-виконавчої інспекції, установ виконання покарань, слідчих ізоляторів, воєнізованих формувань, навчальних закладів, закладів охорони здоров`я, підприємств установ виконання покарань, інших підприємств, установ і організацій, створених для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби України.
Таким чином, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що на позивача, як і на інших працівників кримінально-виконавчої служби (окрім тих, на яких розповсюджується дія Закону України ''Про державну службу''), під час проходження ними служби в період, що досліджується, розповсюджується дія нормативно-правових актів ОВС України, а в подальшому - поліції, в тому числі й дія статей 22, 23 ЗУ ''Про міліцію'' та відповідні норми Закону України ''Про Національну поліцію'', Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України, Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 № 114 Дисциплінарий статут органів внутрішні справ України.
Тобто всі обов`язки, обмеження служби в ОВС та поліції, її специфічні умови, порядок та підстави дисциплінарної відповідальності визнані законодавцем тотожними умовам проходження служби персоналом органів і установ виконання покарань.
Щодо посилання апелянта на те, що період служби в органах Державної кримінально-виконавчої служби не належить до визначеного частиною другою статті 78 Закону № 580-VIII переліку посад (видів служби), які зараховуються до стажу служби в поліції, колегія суддів зазначає, що Верховний Суд у постанові від 01.08.2023 у справі №240/30024/21 дійшов висновку про помилковість такої позиції.
Частиною 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.
Відповідно до норми ч.2 ст.181 КЗпП України відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустка без збереження заробітної плати (частини третя та шоста статті 179 цього Кодексу) зараховуються як до загального, так і до безперервного стажу роботи і до стажу роботи за спеціальністю. 
Оскільки позивач у період з 21.09.2004 до 27.02.2023 проходила службу в Державній кримінально - виконавчій службі, у тому числі у період з 23.02.2009 до 31.11.2011 перебувала у соціальній відпустці по догляду за дитиною до досягнення 3-річного віку, вказаний період, у відповідності до п.3 ч.2 ст.78 ЗУ ''Про Національну поліцію'' та ч.2 ст.181 КЗпП України, повинен бути зарахований позивачу до стажу служби в поліції.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що відсутність зарахування позивачу до стажу служби в поліції періоду служби є пасивною формою поведінки суб`єкта владних повноважень, а тому належним способом захисту прав позивача є саме визнання протиправною бездіяльності відповідача.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про часткове задоволення позову шляхом визнання протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Сумській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до стажу служби в поліції, що дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової відпустки, наявний на момент прийняття на службу у Головне управління Національної поліції в Сумській області, період служби в Державній кримінально-виконавчій службі з 21.09.2004 до 27.02.2023 та зобов`язання Головного управління Національної поліції в Сумській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу служби в поліції, що дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової відпустки, наявний на момент прийняття на службу у Головне управління Національної поліції в Сумській області, період служби в Державній кримінально-виконавчій службі з 21.09.2004 до 27.02.2023.
Колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.
Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -  
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Сумській області - залишити без задоволення.
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 03.04.2025 по справі № 480/2321/24 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		А.О. Бегунц 	
Судді	   	В.А. Калиновський    В.Б. Русанова