ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1843/25 Справа № 203/6213/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Черваньова Ю. М. Суддя у 2-й інстанції - Піскун  О. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

09 липня 2025 року                                                                м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та апеляційну скаргу захисника Негробова Олександра Вікторовича в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Центрального районного суду міста Дніпра від 06 червня 2025 року стосовно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 
у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі — КУпАП),
       
       за участю:
       особи, яка притягається до 
       адміністративної відповідальності                                 ОСОБА_1 
       захисника                                                        адвоката Негробова О. В.
ВСТАНОВИВ:
Зміст оскарженого судового рішення. 
Постановою Центрального районного суду міста Дніпра від 06 червня 2025 року ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрито провадження у справі у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
Відповідно до постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 19.10.2024 о 10.00 годині в м. Дніпрі, по вул.Старокозацька (Комсомольска), 131а, керуючи автомобілем Chevrolet Evanda номерний знак НОМЕР_1 , змінюючи напрямок руху, не переконався, що це буде безпечними, не створить небезпеку іншим учасникам дорожнього руху, в результаті чого сталось зіткнення з автомобілем Audi SQ7 номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку. В результаті дорожньо-транспортної пригоди зазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження. 
Суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 , який порушив п.10.1. ПДР, згідно з яким перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Оскільки подія мала місце 19.10.2024, тому на день розгляду справи в суді сплинули строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, у зв`язку з чим провадження по справі слід закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала. 
В апеляційній скарзі захисник ставить питання про поновлення строку апеляційного оскарження, просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
В обґрунтування пропущеного строку зазначає, що судом 06 червня 2025 року проголошено лише вступну та резолютивну частину постанови, копію якої отримав в цей же день ОСОБА_1 , а повний її текст отримано адвокатом 12 червня 2025 року, що підтверджується відповідними розписками.
В обґрунтування апеляційних вимог захисник зазначає, що суд дійшов передчасного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення без належної оцінки фактичних обставин справи та наявних доказів. Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, мають бути перевірені за допомогою інших доказів. Суд залишив поза увагою, що з наявної схеми місця ДТП видно, що зіткнення транспортних засобів відбулося на вул. Старокозацькій навпроти будинку 76 у м. Дніпрі на смузі зустрічного напрямку руху для водії, а не між будинками 69 та 131а як зазначив суд в постанові. При цьому загальна ширина смуги зустрічного руху складає 4,5 метри, а місце зіткнення автомобілів розташоване на смузі зустрічного руху на відстані 1,3 метри від лівого краю. На думку захисту, аналізуючи у сукупності схему місця ДТП, пояснення водіїв та відеозапис, водій ОСОБА_1 здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, проїхав по ній 3,2 метри, подолавши більшу частину, та коли він був на завершальній стадії свого маневру безпосередньо перед зіткненням водій ОСОБА_2 здійснив зіткнення з його автомобілем, при цьому звуковий сигнал подав не завчасно, а безпосередньо перед зіткненням. Отже висновки суду, що ОСОБА_2 подав завчасно звуковий сигнал та перебував на зустрічній смузі руху до початку здійснення ОСОБА_1 повороту ліворуч є сумнівними.
Вказує, що суд першої інстанції помилково взяв до уваги висновок експерта № КЕД-19/104-25/5094 від 06.02.2025, який був проведений виключно за варіантом механізму ДТП згідно з поясненнями водія ОСОБА_2 , надані ним до суду. Дане експертне дослідження на думку захисту, проведено однобічно без урахування всіх обставин ДТП та пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які надані ними після ДТП. При цьому пояснення ОСОБА_2 надані ним на місці ДТП значно відрізняються від його пояснень, наданих до суду. Відомостей про завантаженість транспортного засобу ОСОБА_2 не містяться в його поясненнях на місці ДТП та не підтверджуються відеозаписом.
Суд безпідставно відхилив як доказ висновок експерта №КЕД-19/104-25/8107 від 28.02.2025, який був складений на підставі повного аналізу матеріалів справи. 
       Позиції учасників апеляційного розгляду.
       В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник підтримали апеляційну скаргу та з підстав, викладених в ній, просили її задовольнити. Також заявили клопотання про призначення комплексної фототехнічної та автотехнічної експертизи. 
       Мотиви апеляційного суду.
       Перевіривши клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, апеляційний суд доходить висновку про залишення його без розгляду, оскільки такий строк фактично захисником не пропущений, зважаючи, що постанова суду винесена 06 червня 2025 року, а апеляційна скарга захисником подана поштою 16 червня 2025 року, тобто в межах десятиденного строку апеляційного оскарження. 
       Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
       Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
       Перевіривши постанову суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги захисника та докази, які суд поклав в основу рішення, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим з огляду на таке.
       Відповідальність за ст. 124 КУпАП настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів. 
       Вина ОСОБА_1 підтверджується доказами, дослідженими в суді першої інстанції та перевіреними апеляційним судом, а саме: 
       - протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 154069 від 19.10.2024, який за змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, складений уповноваженою особою та в порядку, передбаченому чинним законодавством України, дії посадової особи, що його складала, особою, яка притягається до адміністративної відповідальності не оскаржувались;
       - схемою місця ДТП від 19.10.2024 р. із зазначенням місця, часу, учасників події та її наслідків, в тому числі з зазначенням пошкоджень;
       - письмовими пояснення потерпілого ОСОБА_2 , наданими ним під час складання протоколу та до суду першої інстанції, в яких він зазначив, що при здійсненні обгону автомобіля Chevrolet Evanda відчув удар в ліву сторону;
       - частково письмовими і усними поясненнями в суді першої та апеляційної інстанціях ОСОБА_1 , а також наданими ним під час складання протоколу, відповідно до яких останній рухався на автомобілі, увімкнувши лівий показчик повороту та впевневшись у безпечності маневру, відсутності зустрічного транспорту почав маневр, в цей момент в нього з лівого боку врізався автомобіль Audi, який рухався по зустрічній смузі на великій швидкості.
       - відеозаписом з відеореєстратора автомобіля Chevrolet Evanda, долученого до матеріалів справи та на якому зафіксований рух транспортного засобу Chevrolet Evanda та момент зіткнення транспортних засобів при здійсненні маневру повороту ліворуч вказаного автомобіля з вул. Старокозацької.
       Відповідно до п. 10.1 ПДР перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
       В судовому засіданні суду першої інстанції та в апеляційному суді ОСОБА_1 підтвердив, що рухався по вул. Старокозацькій спочатку взяв праворуч, однак потім вирішив заїхати у двір будинку, розташованого ліворуч, перед початком маневру він завчасно увімкнув лівий покажчик повороту, впевнився у відсутності зустрічного транспорту та безпечності свого маневру, у лівому боковому дзеркалі бачив автомобіль Audi, на якому сигнал повороту не був увімкнений та який рухався зі швидкістю 50 км/год, останній змінив напрямок руху, виїхавши на зустрічну смугу та скоїв зіткнення з його автомобілем. 
       Суд апеляційної інстанції вважає доведеним факт здійснення маневру повороту ліворуч водієм ОСОБА_1 , що підтверджується його поясненнями та відеозаписом, проте апеляційний суд відхиляє пояснення водія, що він завчасно увімкнув лівий покажчик повороту та упевнився в безпечності свого маневру, що спростовується тим, що відбулося зіткнення транспортних засобів. 
       З дослідженого відеозапису слідує, що автомобіль Chevrolet, повернувши на вул. Старокозацьку, рухається прямо по смузі, потім зміщується до правового узбіччя майже зупинившись, після чого за вказівкою пасажира та зі словами “нам туди?” одночасно починає змінювати напрямок руху та по діагоналі, перетинаючи зустрічну смугу, повертаючи ліворуч у двори, після чого чутно звуковий сигнал та відбувається зіткнення з транспортним засобом Audi. При цьому на відеозаписі чути як водій Chevrolet увімкнув покажчик повороту в той час як задав питання “нам туди?” та одразу почав зміну напрямку руху. 
       Твердження ОСОБА_1 , що він увімкнув лівий покажчик повороту завчасно не узгоджується з відеозаписом та вимогами п. 9.4 Правил дорожнього руху, якими встановлено, що подавати сигнал покажчиками повороту належить завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50-100 м у населених пунктах.
       Крім того, подавання попереджувального сигналу не дає водієві переваги і не звільняє його від вжиття запобіжних заходів. (п. 9.4 ПДР)
       Таким чином, можливість для ОСОБА_1 уникнути даної ДТП визначалась для нього виконанням вимог пункту 10.1 ПДР, порушення якого і знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням даної ДТП.
       Доводи захисту, що саме дії ОСОБА_2 призвели до настання ДТП, оскільки останній здійснював маневр обгону в той час як ОСОБА_1 вже виконував маневр повороту ліворуч із завчасно ввімкненим покажчиком, є неспроможними з огляду на межі апеляційного розгляду стосовно особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Враховуючи, що стосовно ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення не складався та відповідно його діям апеляційний суд оцінку не надає.
       Отже, апеляційний суд, надаючи оцінку поясненням водіїв, виходить саме із об`єктивних даних ДТП, зафіксованих схемою місця ДТП та відеозаписом, і ці відомості не залежать від суб`єктивних пояснень водіїв.
       Всупереч твердженням захисника в апеляційній скарзі, всі обставини ДТП судом першої інстанції встановлені належним чином, а доказам надана належна правова оцінка, з якою погоджується суд апеляційної інстанції.
       Стосовно клопотання захисту про призначення комплексної фототехнічної та автотехнічної експертизи, апеляційний суд зазначає наступне. 
       Відповідно до ч. 1 ст. 273 КУпАП експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях, у тому числі для визначення розміру майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, а також суми грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, які підлягатимуть конфіскації.
       Судова експертиза призначається в разі потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування чи необхідно провести обчислення. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, сумнівними, неясними або неповними, суд може оцінити їх, із призначенням відповідної (додаткової чи повторної) судової експертизи, або може відхилити висновок експерта повністю (або в частині), навівши детальне та належним чином обґрунтоване таке неврахування. 
       В матеріалах провадження наявний висновок експертного дослідження №КЕД-19/104-25/5094 від 06.02.2025, проведений за заявою представника потерпілої ОСОБА_3 , яка є власником автомобіля Audi, відповідно до якого дії водія ОСОБА_1 не відповідали вимогам п. 10.1 ПДР, що з технічної точки зору перебуває в причинному зв`язку з настанням ДТП.
       Також наявний висновок експертного дослідження № КЕД/19/104-25/8107 від 28.02.2025, проведений за заявою захисника та відповідно до якого за варіантом механізму ДТП згідно з поясненнями ОСОБА_1 останній своїми діями не створював небезпеку іншим учасникам руху, тому в діях водія ОСОБА_1 не вбачається невідповідностей вимогам п. 10.11 ПДР; за варіантом механізму ДТП згідно з поясненнями водія ОСОБА_2 дії водія ОСОБА_1 не відповідали вимогам п. 10.1 ПДР, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з настанням події.
       В судовому засіданні в суді першої інстанції були допитані експерти ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які склали висновок експертного дослідження №КЕД-19/104-25/5094 від 06.02.2025, останні пояснили, що небезпека для руху ОСОБА_2 виникла в момент, коли автомобіль Chevrolet почав перетинати дорожню розмітку 1.5, яка розділяє транспортні потоки протилежних напрямків. Ці дані були надані як вихідні замовником експертизи та з такими даними погодились і експерти. Вказали, що при наданні висновку використовували відповідні методики, однак жодна з них не визначає момент виникнення небезпеки в розглядуваній ДТП, коли автомобіль спочатку рухається правіше, а потім одразу змінює напрямок руху ліворуч.
       Допитаний в судовому засіданні в суді першої інстанції експерт ОСОБА_6 , який склав висновок експертного дослідження № КЕД/19/104-25/8107 від 28.02.2025, пояснив, що момент виникнення небезпеки для руху для водія автомобіля Audi, що рухається позаду, якщо транспортні засоби рухались по сусідніх смугах, виникає в момент початку зміни напрямку руху попереднього транспортного засобу Chevrolet ліворуч. При цьому вказав, що пояснення водія ОСОБА_1 від 19.10.2024, надані під час складання протоколу, ним не були взяті до уваги помилково, хоча вони були надані на дослідження. Проте зауважив, що вони по суті не суперечать тим, які надавав даний водій 09.01.2025 та які, на йому думку, є більш інформативними, оскільки для надання висновку експертом береться інформація, яка є важливою для оцінки дій водіїв.
       Суд першої інстанції, дослідивши вказані висновки експертів та безпосередньо допитавши їх в судовому засіданні, оцінив висновок експертного дослідження №КЕД-19/104-25/5094 від 06.02.2025 як повний, достовірний, науково обґрунтований, який повністю узгоджується з іншими доказами у справі, зокрема з поясненнями водія ОСОБА_2 від 19.10.2024 та від 09.01.2025, схемою місця ДТП, протоколом про адміністративне правопорушення, відеозаписом. Водночас суд відхилив даний висновок, оскільки дослідження проведено лише на підставі письмових пояснень ОСОБА_2 , тому експерт був позбавлений можливості дослідити всі наявні у справі матеріали, які стосуються предмета дослідження.
       Суд першої інстанції також відхилив як доказ висновок експертного дослідження № КЕД/19/104-25/8107 від 28.02.2025, оскільки експертом за основу були взяті фактичні дані, які суперечать об`єктивним даним, адже останній не врахував пояснення водія ОСОБА_1 від 19.10.2024, в яких він не вказував про відсутність транспортних засобів, які рухаються в попутному напрямку, в чому мав впевнитись, оскільки здійснював маневр повороту не з крайнього лівого положення, а зазначав лише про відсутність зустрічного транспорту. Крім того суд визнав пояснення водія ОСОБА_1 від 09.01.2025 в частині завчасного перед початком маневру увімкнення лівого покажчика повороту, після чого не виявивши зустрічного та попутного транспорту, почав виконувати цей маневр, такими, що суперечать схемі ДТП, відеозапису, на якому зафіксовано, що маневр повороту розпочато одночасно зі словами “нам туди?” та поясненням ОСОБА_1 , наданим в судовому засіданні.
       З такими висновками суду першої інстанції повністю погоджується апеляційний суд, оскільки суд повно, всебічно дослідив докази у справі та належним чином надав їм правову оцінку, а свої висновки обґрунтовано мотивував у постанові.
       Суд апеляційної інстанції також вважає обґрунтованим рішення суду про відмову в задоволенні клопотання захисника про призначення комплексної фототехнічної та автотехнічної експертизи, так як подія та механізм даної ДТП не є складним, не потребує спеціальних технічних знань та проведення математичних розрахунків для правильного вирішення справи, при цьому суперечливі показання учасників ДТП не можуть безумовно слугувати підставою для призначення експертизи, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції також відмовляє в задоволенні клопотання захисту про призначення експертизи. 
       Порушення ОСОБА_1 вимог п. 10.1 ПДР, відповідно до яких перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи у їх сукупності. 
       Зазначені вище докази є належними та допустимими в розумінні ст. 251 КУпАП, а з огляду на їх сукупність і узгодженість, є достатніми для встановлення необхідних фактичних обставин справи та належного її розгляду.
Будь-яких невідповідностей вимогам КУпАП під час оформлення зазначених вище матеріалів, які б могли вплинути на висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_1  та наявності в його діях складу правопорушення, під час апеляційного перегляду не встановлено. 
       Отже, суд апеляційної інстанції доходить висновку про законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, яке ґрунтується на належних, достовірних та достатніх доказах та відповідно про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Оскільки подія адміністративного правопорушення мала місце 19 жовтня 2024 року, тому строк накладення адміністративного стягнення, визначеного ст. 38 КУпАП, на день розгляду справи в суді першої інстанції при прийнятті судового рішення, закінчився, тому суд обґрунтовано, визнавши винним ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, закрив провадження у справі у зв`язку із закінченням строків накладення стягнення.
       Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд доходить висновку про залишення оскарженої постанови суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги - без задоволення.        
       Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника Негробова Олександра Вікторовича залишити без задоволення.
Постанову Центрального районного суду міста Дніпра від 06 червня 2025 року стосовно ОСОБА_1  за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                О. П. Піскун