ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/5423/24  Номер провадження 22-ц/814/2885/25	Головуючий у 1-й інстанції Цибізова С. А.  Доповідач ап. інст. Лобов О. А.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2025 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий суддя Лобов О.А.
судді: Дорош А.І., Триголов В.М.
розглянув в порядку письмового провадження без виклику учасників в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Герасимчука Олега Олександровича, представника ОСОБА_1 , на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 30 квітня 2025 року про зупинення провадження (час ухвалення судового рішення та дата складання повного текста судового рішення не зазначено) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
       Заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд

у с т а н о в и в :

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 30 квітня 2025 року клопотання відповідача задоволено: надано сторонам строк для примирення тривалістю чотири місяці; провадження у справі позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу зупинено.

В апеляційній скарзі адвокат Герасимчук О.О., представник ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що позивачка досі має намір розірвати шлюб і сторони не примирились під час попереднього зупинення провадження, а відповідач своїми діями намагається затягнути розгляд справи по суті.
Звертає увагу, що позов подано у грудні 2024 року, отже розгляд справи триває поза розумними строками. 

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив. Відповідно до частини третьої статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.374, ст.375ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
З матеріалів справи вбачається, що грудні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, просила ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , який зареєстровано 07.05.2010 Щербанівською сільською радою Полтавського району Полтавської області, з актовим записом №59 (а.с.2-4).
Ухвалою судді Полтавського районного суду Полтавської області від 10.12.2024 відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.15).
Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 28 січня 2025 року задоволено клопотання адвоката Герасимчука О.О., представника позивачки ОСОБА_3 - надано сторонам строк для примирення тривалістю два місяці за клопотанням представника ОСОБА_2 (а.с.38)
Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 01 квітня 2025 року поновлено провадження у справі, справу призначено до слухання (а.с.51).
30.04.2025 на адресу місцевого суду надійшла заява ОСОБА_2 про надання нового строку для примирення (а.с.64).
В обґрунтування заяви посилався на те, що має намір зберегти шлюб, проходить особисту терапію з психологом та працює над відновленням подружніх стосунків. Вони мають двох неповнолітніх дітей віком 10 та 14 років, для яких надзвичайно важливо мати повну сім`ю та відчувати любов і підтримку обох батьків.

Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з вимог, визначених ст. 111 СК України, та вважав необхідним надати сторонам строк для примирення з метою збереження сім`ї.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.
Відповідно до статті 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.
Суд має використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя.
Стаття 211 ЦПК України передбачає, що одним із завдань розгляду справи по суті визначається сприяння примиренню сторін. 
У ч.7 ст. 240 ЦПК України вказується на можливість суду зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців, а згідно з п.4 ч.1 ст.251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі надання сторонами у справі про розірвання шлюбу строку для примирення.
Тобто у відповідності до п.4 ст.251 ЦПК України надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення є обов`язковою підставою зупинення провадження у справі.
Із положень ст. 251 ЦПК України випливає, що в разі не зупинення провадження у справі про розірвання шлюбу у зв`язку з наданням сторонам строку для примирення, суд допустить порушення норм процесуального права, незалежно від обставин справи, оскільки зазначена норма передбачає безумовне обов`язкове зупинення провадження у справі.
Конкретний строк для примирення визначає суд.
Ухвала суду в частині надання строку для примирення, згідно вимог ст.353 ЦПК України, не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, тому незгода позивачки з ухвалою в цій частині може бути включена в апеляційну скаргу на рішення суду, якщо він буде з ним не згідний.
Стаття 111 СК України передбачає, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечитиме моральним засадам суспільства.
При цьому, необхідно зазначити, що під заходами щодо примирення розуміється строк для примирення подружжя. Основна ціль примирення подружжя - збереження сімейних відносин і повернення необхідного балансу для нормального функціонування сім`ї. Вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного із подружжя на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін у формі надання сторонам спору строку на примирення, на підставі письмової заяви або усного клопотання безпосередньо під час проведення судового засідання. При визначенні строку на примирення суд заслуховує думку сторін та враховує конкретні обставини справи. Максимальний строк для примирення подружжя не має перевищувати 6 місяців.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 листопада 2018 року у справі № 761/33261/16-ц (провадження № 61-33349св18) зроблено висновок по застосуванню статті 111 СК України та вказано, що примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя. Надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком.
За змістом апеляційної скарги вбачається, що позивачка не погоджується з наданням судом першої інстанції повторного строку для примирення, так як за час першого строку для примирення, ініційованого позивачкою, сторони не змогли самостійно врегулювати суперечки.
Апеляційна скарга може бути задоволена з цих підстав лише в тих випадках, якщо судом першої інстанції буде надано строк для примирення, що перевищуватиме шість місяців.
Судом першої інстанції в загальному підсумку надано строк для примирення 6 місяців (2+4), який не перевищує визначений законом шестимісячний строк, відтак з цих підстав оскаржувана ухвала не може бути визнана незаконною.
Оскільки надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення, відповідно до п.1 ч.1 ст. 251 ЦПК України, є обов`язковою підставою для зупинення провадження у справі, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність зупинення провадження у справі.
Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що суд першої інстанції, вирішуючи питання про надання сторонам строку для примирення та зупиняючи провадження у справі до закінчення строку для примирення, виходив із приписів вищезазначених норм права, які регламентують спірні правовідносини.
Надання судом строку для примирення подружжя не суперечить моральним засадам суспільства, не є примушуванням сторін до спільного проживання, втручанням у їх приватне життя, порушенням норм моралі, конституційних прав позивача та принципу добровільності шлюбу.
В апеляційній скарзі відсутні посилання на нові істотні обставини та відповідні докази, з якими процесуальне законодавство пов`язує можливість скасування чи зміни судового рішення.
Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд 
У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу адвоката Герасимчука Олега Олександровича, представника ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 30 квітня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 30 червня 2025 року.

Головуючий суддя О.А. Лобов 

Судді: А.І.Дорош

В.М.Триголов