ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2025 року	Львів	Справа № 500/6627/24 пров. № А/857/4773/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

судді-доповідача                              Іщук Л. П.,
суддів                                                  Обрізка І. М., Шинкар Т.І.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 08 січня 2025 року (головуючий суддя Подлісна І.М., м. Тернопіль) у справі 500/6627/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до   Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій та бездіяльності протиправними,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо безпідставного ненарахування та невиплати додаткової винагороди у збільшеному до 100 000 грн на місяць розмірі за період лікування та перебування у відпустці після тяжкого поранення (з 14 січня 2023 року по 01 березня 2023 року, з 30 травня 2023 року по 09 червня 2023 року, з 28 червня 2023 року по 29 липня 2023 року, з 05 серпня 2023 року по 03 вересня 2023 року, з 13 вересня 2023 року по 27 вересня 2023 року, з 24 квітня 2024 року по 10 травня 2024 року, з 29 червня 2024 року по 25 липня 2024 року, з 02 серпня 2024 року по 23 серпня 2024 року, з 26 серпня 2024 року по 27 вересня 2024 року, з 07 жовтня 2024 року по 30 жовтня 2024 року) у зв`язку з пораненням (травмою), пов`язаною із захистом Батьківщини, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану”; зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати додаткову винагороду у збільшеному до 100 000 грн на місяць розмірі за період лікування та перебування у відпустці після тяжкого поранення з 14 січня 2023 року по 01 березня 2023 року, з 30 травня 2023 року по 09 червня 2023 року, з 28 червня 2023 року по 29 липня 2023 року, з 05 серпня 2023 року по 03 вересня 2023 року, з 13 вересня 2023 року по 27 вересня 2023 року, з 24 квітня 2024 року по 10 травня 2024 року, з 29 червня 2024 року по 25 липня 2024 року, з 02 серпня 2024 року по 23 серпня 2024 року, з 26 серпня 2024 року по 27 вересня 2024 року, з 07 жовтня 2024 року по 30 жовтня 2024 року) у зв`язку з пораненням (травмою), пов`язаною із захистом Батьківщини відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану”; визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо безпідставного ненарахування та невиплати грошової допомоги на оздоровлення за 2024 рік; визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо безпідставного ненарахування та невиплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік.
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 08 січня 2025 року позов задоволено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, а також не досліджено всіх обставин, що мають значення для справи.
Апеляційні вимоги щодо нарахування додаткової винагороди обґрунтовує тим, що позивачу виплачено додаткову  винагороду в  розмірі  100  000  грн.  за  час  лікування  у  зв`язку  з  отриманням поранення з 25.01.2023 по 13.02.2023, з 14.02.2023 по 01.03.2023, а також з 15.03.2023 по 13.04.2023, що підтверджується  довідкою про отримане грошове забезпечення. Також вказує, що додаткова  винагорода в  розмірі  100  000  грн. виплачена позивачу і за періоди з 30.05.2023 по 09.06.2023,  з  27.09.2023,  з  24.04.2024  по  09.05.2024,  з  29.06.2024  по 04.07.2024,  з  05.07.2024  по  25.07.2024,  з  02.08.2024  по  23.08.2024,  з 28.08.2024 по 26.09.2024, з 07.10.2024 по 30.10.2024. Щодо грошової допомоги на оздоровлення за 2024 рік зазначає, що то така також виплачена позивачу у лютому 2024 року у розмірі  25449,46 грн., що підтверджується довідкою про отримане грошове забезпечення. Щодо матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань вказує, що позивач безпідставно у позові просить визнати бездіяльність військової частини  незаконною, оскільки військовою частиною не допускалось жодної бездіяльності.
Просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, просить рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, апеляційний суд відповідно до вимог пункту 3 частини першої  статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України  розглядає справу в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з наступного.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно посвідчення серії НОМЕР_2 є учасником бойових дій.
З 24.03.2023 року по теперішній час перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 . Зазначений факт підтверджується записами у військовому квитку (пункт 17).
З моменту мобілізації позивач приймав безпосередню участь у бойових діях та заходах, необхідних для забезпечення оборони України та пов`язаних із захистом Батьківщини та її територіальної цілісності.
14 січня 2023 року під час виконання бойового завдання в районі н.п. Кліщіївка Бахмутського району Донецької області отримав поранення: МВТ (14.01.2023). Вогнепальне осколкове сліпе поранення передньої стінки грудної клітини праворуч. Вогнепальне осколкове сліпе поранення ділянки трапецієвидного м`язу справа. Вогнепальне осколкове сліпе поранення ділянки носа та перенісся. Вогнепальне осколкове сліпе поранення лівого передпліччя. Вогнепальне сліпе поранення правого плеча. Правобічний пневмоторакс. ЗЧМТ. Забій головного мозку ІІ ст. САК ділянки лобових часток. Лікворно-гіпертензивний синдром. Цефалгічний синдром. Вестибулярна дисфункція. Посттравматична нейропатія ліктьового нерву зліва, синдром чутливих розладів. Порушення функції. СПО від (14.01.2023): торакоцентез, дренування ППП за Бюлау. СПО від 14.01.2023: ПХО ран, видалення металевих уламків м/т грудної клітини.
Зазначений факт підтверджується первинною медичною картою (форма 100).
Даний факт також підтверджується Довідкою від 30.05.2023 за № 2437/2 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), згідно якої молодший сержант ОСОБА_1 , 1992 року народження отримав поранення ДІАГНОЗ: МВТ (14.01.2023). Вогнепальне осколкове сліпе поранення передньої стінки грудної клітини праворуч. Вогнепальне осколкове сліпе поранення ділянки трапецієвидного м`язу справа. Вогнепальне осколкове сліпе поранення ділянки носа та перенісся. Вогнепальне осколкове сліпе поранення лівого передпліччя. Вогнепальне сліпе поранення правого плеча. Правобічний пневмоторакс. ЗЧМТ. Забій головного мозку ІІ ст. САК ділянки лобових часток. Лікворно- гіпертензивний синдром. Цефалгічний синдром. Вестибулярна дисфункція. Посттравматична нейропатія ліктьового нерву зліва, синдром чутливих розладів. Порушення функції. СПО від (14.01.2023): торакоцентез, дренування ППП за Бюлау. СПО від 14.01.2023: ПХО ран, видалення металевих уламків м/т грудної клітини. За обставин: Виконуючи бойове завдання в складі зведеної механізованої роти 14.01.2023 року орієнтовно о 08:00 годин в районі населеного пункту Кліщіївка, Бахмутського району, Донецької області отримав поранення від розриву 82 мм снаряду міномета, згідно журналу бойових дій 355 навчального механізованого полку. Поранення отримані інструктором 1 навчальної механізованої роти 2 навчального механізованого батальйону молодшим сержантом ОСОБА_2 внаслідок розриву 82мм снаряду міномета 14.01.2023 року близько 08:00 годин в районі населеного пункту Кліщіївка, Бахмутського району, Донецької області (помічника гранатометника зведеної механізованої роти НОМЕР_3 навчального центру ( коли він брав безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії по захисту Батьківщини, оборони суверенітету України). Перебував у засобах захисту ( бронежилет, каска). Травми не є наслідком вчинених ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства. (копія довідки додана до матеріалів позовної заяви).
Після отриманого поранення позивач був евакуйований в КНП “Міська клінічна лікарня №4”.
З 14.01.2023 по 16.01.2023 позивач лікувався в КНП “Міська клінічна лікарня №4” з діагнозом МВТ(14.01.2023) Вогнепальне осколкове сліпе поранення передньої стінки грудної клітки праворуч. Вогнепальне осколкове сліпе поранення ділянки трапецієвидного м`язу справа. Вогнепальне осколкове сліпе поранення ділянки носа та переднісся. Вогнепальне осколкове сліпе поранення лівого передпліччя. Вогнепальне осколкове сліпе поранення правого плеча. Правобічний пневмоторакс. ЗЧМТ. Забій головного мозку ІІ ст. САК ділянки лобових часток. Лікворно- гіпертензивний синдром. Цефалгічний синдром. Вестибулярна дисфункція. Посттравматична нейропатія ліктьового нерву зліва, синдром чутливих розладів. Порушення функції. СПО від 14.01.2023: торакоцентез, дренування ППП за Бюлау. СПО від 14.01.2023: ПХО ран видалення металевого уламку м/т грудної клітки.
З 17.01.2023 по 13.02.2023 позивач лікувався в КНП “Обласна клінічна Івано- Франківської обласної ради” з діагнозом: Травматичний гемопневмоторакс правобічний. МВТ(14.01.2023) Вогнепальне осколкове сліпе поранення передньої стінки гр. клітки праворуч. Вогнепальне осколкове сліпе поранення правого трапецієвидного м`язу, правого передпліччя, правого плеча, ділянки носа та переднісся. Правобічний пневмоторакс. Посттравматична невропатія лівого ліктьового та променевого нервів лівого передпліччя внаслідок вогнепального сліпого осколкового поранення.
З 14.02.2023 по 01.03.2023 позивач лікувався в КНП “Білче-Золотецька обласна лікарня реабілітації імені В.Г. Вершигори” з діагнозом Постравматична нейропатія лівого променевого та ліктьового нервів внаслідок вогнепального сліпого осколкового поранення. МВТ (14.01.23р) вогнепальне осколкове сліпе поранення передньої стінки гр. клітки праворуч. Вогнепальне осколкове сліпе поранення правого трапецієвидного м`язу, правого передпліччя, правого плеча, ділянки носа та перенісся. Правобічний пневмоторакс.
З 30.05.2023 по 09.06.2023 позивач лікувався в “Інституті нейрохірургії ім. А.П. Ромаданова НАМН” з діагнозом: Наслідки ушкодження променевого нерва в В/З лівого передпліччя внаслідок вогнепального уламкового поранення (14.01.2023р.)          (G56.3). Парез м`язів-розгиначів пальців лівої руки.
28.06.2023 року позивач пройшов Військово-лікарську комісію в Військово-медичному клінічному центрі західного регіону, згідно до якої він потребував відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів. Відповідно до зазначеної Довідки ВЛК його травма віднесена до тяжких та пов`язана з Захистом Батьківщини.
28.06.2023 по 29.07.2023 позивач перебував у відпустці за станом здоров`я на підставі висновку ВЛК після отримання тяжкого поранення під час захисту Батьківщини.
04.08.2023 року позивач пройшов Військово-лікарську комісію у Військово-медичому клінічному центрі західного регіону, згідно з висновком якої він потребував відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів. Відповідно до зазначеної Довідки ВЛК травма віднесена до тяжких та пов`язана з захистом Батьківщини.
05.08.2023 по 03.09.2023 позивач перебував у відпустці за станом здоров`я на підставі висновку ВЛК після отримання тяжкого поранення під час захисту Батьківщини.
13.09.2023 по 27.09.2023 КНП “Білче-Золотецька обласна лікарня реабілітації імені В.Г. Вершигори” з діагнозом: Нестійка контрактура лівого променево-зап`ясного суглоба після ВОСП (14.01.2023р.). Наслідки ушкодження променевого нерва в в/3 лівого передпліччя внаслідок вогнепального уламкового поранення (14.01.2023р.) з млявим легким парезом м`язів-розгиначів пальців лівої руки. Стан після операції (30.05.2023          р.) транспозиції м`язів лівого передпліччя з тимчасовим порушенням.
З 24.04.2024 по 25.04.2024 позивач лікувався в Військово-медичному клінічному центрі західного регіону з діагнозом: Наслідки мінно-вибухової травми. Стороннє тіло м`яких тканин грудної клітки справа, м`яких тканин лівого передпліччя та правого плеча.
З 25.04.2024 по 10.05.2024 позивач лікувався в Військовій частині НОМЕР_4 з діагнозом: Наслідки мінно-вибухової травми. Стороннє тіло м`яких тканин грудної клітки справа, м`яких тканин лівого передпліччя та правого плеча. Стан після видалення чужорідних тіл з покривних та м`яких тканин грудної клітки справа, правого плеча, лівого передпліччя (24.04.2024).
29.06.2024 по 04.07.2024 КНП “Білче-Золотецька обласна лікарня реабілітації імені В.Г. Вершигори” з діагнозом: Наслідки МВТ (14.01.2023), ЗЧМТ, забою головного мозку сер.ст. Післятравматична нейропатія лівого променевого та ліктьового нервів з чутливими та руховими розладами. Стан після видалення чужорідних тіл з покривних та м`яких тканин грудної клітки справа, правого плеча, лівого передпліччя (24.04.2024). G54.4, (T94.0, G56.3, G56.2).
05.07.2024 по 25.07.2024 КНП ““Білче-Золотецька обласна лікарня реабілітації імені В.Г. Вершигори” з діагнозом: Наслідки МВТ (14.01.2023), ЗЧМТ, забою головного мозку сер.ст. Післятравматична нейропатія лівого променевого та ліктьового нервів з чутливими та руховими розладами. Стан після видалення чужорідних тіл з покривних та м`яких тканин грудної клітки справа, правого плеча, лівого передпліччя (24.04.2024). G54.4, (T94.0, G56.3, G56.2).
З 02.08.2024 по 23.08.2024 позивач лікувався в “Інституті нейрохірургії ім. А.П,Ромаданова НАМН” з діагнозом: Наслідки ушкодження ліктьового, серединного і променевого нервів в В/3 лівого передпліччя в результаті вогнепального уламкового поранення (14.01.2023р.) (G56.2). Стан після транспозиції м`язів лівого передпліччя (FCU-EDC-EPL) (30.05.2023р.). Глибокий парез до плегії м`язів-розгиначів пальців лівої кисті.
26.08.2024 року позивач пройшов Військово-лікарську комісію в Військово-медичному клінічному центрі західного регіону, згідно до якої потребував відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів Відповідно до зазначеної Довідки ВЛК травма віднесена до тяжких та пов`язана з захистом Батьківщини.
26.08.2024 по 27.09.2024  позивач перебував у відпустці за станом здоров`я на підставі висновку ВЛК після отримання тяжкого поранення під час Захисту Батьківщини.
07.10.2024 по 10.10.2024 КНП ““Білче-Золотецька обласна лікарня реабілітації імені В.Г. Вершигори” з діагнозом: Післятравматична нейропатія ( в результаті вогнепального уламкового поранення (14.01.23р.) лівого серединного, променевого та ліктьового нервів з чутливими та руховими розладами, глибокий парез до плегії м`язів розгиначів лівої кисті. Стан після операції (05.08.2024р.) - невроліз і встановлення графітового електрода на ліктьовий і серединний нерви на рівні в/3-с/3 лівого передпліччя.
18.09.2024 позивач надіслав рапорт Командиру військової частини НОМЕР_1 на останню відому йому адресу: АДРЕСА_1 з інформацією про отримання ним лікування, медичнними документами, що підтверджують періоди та проханням виплатити: додаткову грошову винагороду на період лікування після отриманого поранення в розмірі 100 000 на місяць; грошову допомогу на оздоровлення за 2024 рік; матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань в розмірі місячного грошового забезпечення за 2024 рік у зв`язку з отриманим пораненням під час захисту Батьківщини та взяти на повний контроль питання подальших виплат, оскільки й наразі він перебуває на лікуванні.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на отримання додаткової грошової допомоги, виходячи з пропорційного розрахунку на місяць у розмірі 100000 гривень відповідно до Постанови КМУ №168 від 28.02.2024 року у періоди з 14 січня 2023 року по 01 березня 2023 року, з 30 травня 2023 року по 09 червня 2023 року, з 28 червня 2023 року по 29 липня 2023 року, з 05 серпня 2023 року по 03 вересня 2023 року, з 13 вересня 2023 року по 27 вересня 2023 року, з 24 квітня 2024 року по 10 травня 2024 року, з 29 червня 2024 року по 25 липня 2024 року, з 02 серпня 2024 року по 23 серпня 2024 року, з 26 серпня 2024 року по 27 вересня 2024 року, з 07 жовтня 2024 року по 30 жовтня 2024 року, а також має право на виплату грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.
Апеляційний суд, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального права в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до частини першої  статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, з таким висновком суду першої інстанції частково погоджується, з огляду на наступне.
Враховуючи вимоги частини 2  статті 19 Конституції України  та частини 2  статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснює Закон України “Про військовий обов`язок і військову службу” від 25.03.1992р. № 2232-ХІІ (далі - Закон № 2232-ХІІ).
Частиною 1 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" встановлено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності (ч. 4 ст. 9 цього Закону).
Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 року № 64 “Про введення воєнного стану в Україні” та № 69 “Про загальну мобілізацію”, Кабінет Міністрів України 28.02.2022 року прийняв Постанову № 168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану”, п.1 якої (у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми “є Підтримка”, виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Абзацом 4 пункту 1 Постанови №168 встановлено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включаються особи, зазначені у цьому пункті, у тому числі ті, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Таким чином, додаткова винагорода в розмірі 100000 грн виплачується військовослужбовцям у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Колегія суддів зауважує, що скаржником не заперечується право позивача на виплату додаткової винагороди у збільшеному до 100 000 грн. на місяць розмірі за період лікування та перебування у відпустці після тяжкого поранення.
Скаржник наголошує, що така винагорода вже була виплачена позивачу у спірні періоди, що підтверджується відповідними довідками про нараховане та виплачене грошове забезпечення.
З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 09.08.2023 №691-АД (а.с. 39) визначено виплатити додаткову винагороду в розмірі 100 000 грн. за час лікування у зв`язку з отриманням поранення молодшому сержанту ОСОБА_3 з 25.01.2023 по 13.02.2023, з 14.02.2023 по 01.03.2023.
Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 27.11.2023 №1069- АД (а.с. 39, зворот) визначено виплатити додаткову винагороду в розмірі 100 000 грн. за час лікування у зв`язку з отриманням поранення молодшому сержанту ОСОБА_3 з 15.03.2023 по 13.04.2023.
Відповідно до  наказу  командира  військової  частини   НОМЕР_1  від 03.12.2024  №3712-АД  (а.с. 69) визначено  виплатити  додаткову  винагороду в  розмірі  100  000  грн.  за  час  лікування  у  зв`язку  з  отриманням поранення молодшому сержанту ОСОБА_3 з 30.05.2023 по 09.06.2023,  з 01.07.2023 по 28.07.2023, з 13.09.2023 по 27.09.2023,  з  24.04.2024  по  09.05.2024,  з  29.06.2024  по 04.07.2024,  з  05.07.2024  по  25.07.2024,  з  02.08.2024  по  23.08.2024,  з 28.08.2024 по 26.09.2024-відпустка за станом здоров?я, з 07.10.2024 по 30.10.2024.
Наведене підтверджується довідкою щодо нарахування та виплати грошового забезпечення при звільненні з військової служби від 24.01.2025 №1099/1 (а.с.73).
Таким чином, за ці спірні періоди виплата додаткової  винагороди в розмірі 100  000  грн. за час лікування у зв`язку з отриманням поранення позивачу була здійснена, що не заперечується ним у відзиві на апеляційну скаргу.
Отже, висновки суду першої інстанції про те, що позивач має право на отримання додаткової грошової допомоги, виходячи з пропорційного розрахунку на місяць у розмірі 100000 гривень відповідно до Постанови КМУ №168 за всі періоди, які просить позивач, є помилковими.
Щодо зобов`язання  нарахувати  позивачу грошову допомогу на оздоровлення за 2024 рік.
Відповідно до розділу ХХІІІ Порядку №260 військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які набули (набувають) право на отримання щорічної основної (канікулярної) відпустки, один раз на рік виплачується грошова допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.
Грошова допомога для оздоровлення надається військовослужбовцям у разі вибуття їх у щорічну основну відпустку повної тривалості, або у другу частину щорічної основної відпустки (у тому числі в дозволених випадках за невикористану відпустку за минулі роки), або без вибуття у відпустку (за їх рапортом протягом поточного року) на підставі наказу командира військової частини, а командиру (начальнику) - на підставі наказу вищого командира (начальника) із зазначенням у ньому суми грошової допомоги.
Розмір грошової допомоги для оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород) за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги.
Згідно наказу  командира  військової  частини   НОМЕР_1  (по  стройовій  частині)  від  №57 від 25.02.2024 (а.с. 72) сержанту ОСОБА_1 наказано виплатити грошову допомогу на оздоровлення за 2024 рік у розмірі місячного грошового забезпечення.
Позивач грошову допомогу на оздоровлення за 2024 рік отримав у лютому 2024 року у розмірі 25449,46 грн., що підтверджується довідкою про отримане грошове забезпечення.
Таким чином, вимоги в цій частині до задоволення не підлягають.
Щодо вимоги про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.
Відповідно до пункту 1 розділу XXIV Порядку №260 Військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, один раз на рік надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.
Відповідно до пункту 7 розділу XXIV Порядку 260 Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, порядок її виплати встановлюються за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 передбачене право командирів військових частин у межах наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України, надавати один раз на рік військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового й начальницького складу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їхнього місячного грошового забезпечення.
Перелік обставин, коли військовослужбовцю надається матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, регламентується окремим дорученням Міністра оборони України № 183/уд від 16 січня 2024 року.
Тож отримати допомогу в розмірі місячного грошового забезпечення можна виключно за наявності таких підстав:
•          смерть військовослужбовця та/або його дружини (чоловіка), дітей, батьків;
•          поранення військовослужбовця під час виконання завдань під час воєнного стану;
•          у разі наявності у військовослужбовця інвалідності, отриманої внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини;
•          порушення стану здоров`я військовослужбовця, перебування його на лікуванні, реабілітації, що підтверджено відповідними медичними документами (виписний епікриз, довідка про захворювання, постанова військово-лікарської комісії), а саме:
•          онкологічне захворювання (хірургічне лікування, променева та/або хімієтерапія)
•          захворювання на туберкульоз, ВІЛ/СНІД, вірусний гепатит B, C;
•          безперервне перебування на лікуванні, реабілітації або у відпустці для лікування у зв`язку із хворобою (сумарно більше як 30 днів поспіль) внаслідок травм, захворювань нервової, серцево-судинної систем, опорно-рухового апарату та інших захворювань органів і систем з тяжким перебігом або наслідками, що потребують проведення багатоетапного хірургічного лікування, протезування втраченої кінцівки (кінцівок), ендопротезування, трансплантації органів, індивідуального догляду, протирецидивного лікування з довготривалим застосуванням дорогих лікарських засобів;
•          сім`ям військовослужбовців, які захоплені в полон (крім військовослужбовців, які здалися в полон добровільно) чи заручниками, а також інтерновані в нейтральних державах або визнані безвісно відсутніми.
Відповідно до вимог Порядку 260 виплата матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань здійснюється за рапортом військовослужбовця на підставі наказу командира військової частини.
Як встановлено, позивачем був поданий рапорт до відповідача 18 вересня 2024 року, однією з вимог якого була виплата матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік.
У матеріалах справи відсутні відомості про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік, відтак колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що така виплата повинна бути здійснена.
Враховуючи положення статті 317 КАС України, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції під час розгляду справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають встановленим обставинам, що має наслідком скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення постанови про часткове задоволення позову.
Щодо розподілу судових витрат, то такий відповідно до  ст. 139 КАС України  не здійснюється.
Керуючись статтями 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задовольнити частково.
Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 08 січня 2025 року у справі 500/6627/24 скасувати та прийняти постанову, якою позов задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у збільшеному до 100 000 грн на місяць розмірі за період лікування та перебування у відпустці після тяжкого поранення за період з 14 січня 2023 року по 24 січня 2023 року, з 28 червня 2023 року по 30 червня 2023 року, з 05 серпня 2023 року по 03 вересня 2023 року, з 26 серпня 2024 року по 27 серпня 2024 року у зв`язку з пораненням (травмою), пов`язаним із захистом Батьківщини відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану”.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати ОСОБА_1 додаткову винагороду у збільшеному до 100 000 грн на місяць розмірі за період лікування та перебування у відпустці після тяжкого поранення за періоди лікування та перебування у відпустці після тяжкого поранення : з 14 січня 2023 року по 24 січня 2023 року, з 28 червня 2023 року по 30 червня 2023 року, з 05 серпня 2023 року по 03 вересня 2023 року, з 26 серпня 2024 року по 27 серпня 2024 року у зв`язку з пораненням (травмою), пов`язаним із захистом Батьківщини відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану”.
Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік у розмірі місячного грошового забезпечення у зв`язку з пораненням військовослужбовця під час виконання завдань під час воєнного стану.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя	 	Л. П. Іщук 	
судді	 	І. М. Обрізко 	
 	 	Т. І. Шинкар