Ухвала
 
30 липня 2025року
м. Київ                                                                            
 
справа № 601/1945/23
провадження № 61-12040св24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,
 
провівши в порядку письмового провадження попередній розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЮШЕНЕЯ» про визнання недійсним акта приймання-передачі майна до статутного капіталу, повернення земельної ділянки у спільну сумісну власність за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Губаря Антона Леонідовича на постанову Тернопільського апеляційного суду від 25 червня 2024 року,
 
ВСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати недійсним акт приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЮШЕНЕЯ» (далі - ТОВ «ДЮШЕНЕЯ»), укладеного та підписаного ОСОБА_2 з ТОВ «ДЮШЕНЕЯ» 19 травня 2017 року; зобов`язати ТОВ «ДЮШЕНЕЯ» повернути земельну ділянку площею 2,000 гектара, кадастровий номер 6125885700:01:001:0496, що знаходиться на території Кременецького району Тернопільської області, у спільну сумісну власність ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у стані, в якому вона була передана ОСОБА_2 19 травня 2017 року до статутного капіталу ТОВ «ДЮШЕНЕЯ»; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки в розмірі 100 000,00 грн.
 
Шумський районний суд Тернопільської області ухвалою від 04 січня 2024 року позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальних збитків у розмірі 100 000,00 грн - залишив без розгляду.
Шумський районний суд Тернопільської області рішенням від 26 лютого 2024 року позов задовольнив. Визнав недійсним акт приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу ТОВ «ДЮШЕНЕЯ», укладеного та підписаного                      ОСОБА_2 з ТОВ «ДЮШЕНЕЯ» 19 травня 2017 року. Зобов`язав ТОВ «ДЮШЕНЕЯ» повернути земельну ділянку площею 2,000 гектара, кадастровий номер 6125885700:01:001:0496, що знаходиться на території Кременецького району Тернопільської області, у спільну сумісну власність ОСОБА_1 та            ОСОБА_2 у стані, в якому вона була передана ОСОБА_2 19 травня 2017 року до статутного капіталу ТОВ «ДЮШЕНЕЯ». Вирішив питання щодо розподілу судових витрат.
 
Тернопільський апеляційний суд постановою від 25 червня 2024 року апеляційні скарги представника ОСОБА_2 - адвоката Кавійчик В. П. та ТОВ «ДЮШЕНЕЯ» задовольнив частково. Рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 26 лютого 2024 року скасував, провадження у справі закрив. Роз`яснив ОСОБА_1 , що розгляд цієї справи віднесений до юрисдикції господарського суду.
 
У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Губар А. Л., посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати постанову Тернопільського апеляційного суду від 25 червня 2024 року та направити справу на розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Ухвалою Верховного Суду від 24 вересня 2024 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.
 
14 жовтня 2024 року справа надійшла до Верховного Суду.
 
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті,                       є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті,                    є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, ураховуючи категорію та складність справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки правильного застосування судами норм матеріального та процесуального права.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції                              в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. 
 
Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. 
 
Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно                           з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. 
 
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України. 
 
Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України. 
 
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів. 
 
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті                               34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402, Верховний Суд                                 у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЮШЕНЕЯ» про визнання недійсним акта приймання-передачі майна до статутного капіталу, повернення земельної ділянки у спільну сумісну власність за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Губаря Антона Леонідовича на постанову Тернопільського апеляційного суду від 25 червня                       2024 року призначити до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.
 
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:	А. Ю. Зайцев	
 	 	
 	Є. В. Коротенко	
 	 	
 	М. Ю. Тітов