Справа № 461/3323/25                                Головуючий у 1 інстанції: Юрків О.Р. 
Провадження № 33/811/906/25                                Доповідач: Партика І. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисника адвоката Булавинця Миколи Миколайовича (в режимі відеоконференції), представника Львівської митниці Зирянова Олега Юрійовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу адвоката Булавинця Миколи Миколайовича на постанову Галицького районного суду м. Львова від 13 травня 2025 року щодо ОСОБА_1 , 
встановив:
цією постановою, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, та накладено на неї стягнення у виді конфіскації транспортного засобу марки «SKODA FABIA», VIN - НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , країна реєстрації - Польща.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 605,60 грн.
Місцевим судом встановлено, що 23 грудня 2023 року о 17 год. 20 хв. ОСОБА_2 ввезла на митну територію України по смузі руху «зелений коридор» пункту пропуску «Краківець-Корчова» митного поста «Краковець» Львівської митниці транспортний засіб марки «SKODA FABIA», VIN - НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , країна реєстрації - Польща, в митному режимі «тимчасове ввезення до 60 днів» під зобов`язання про зворотне вивезення №UA209030/2023/5526 від 23 грудня 2023 року, згідно якого зобов`язувалась вивезти зазначений транспортний засіб у термін до 21 лютого 2024 року.
Згідно перевірки інформації в АСМО «Центр» ЄАІС2 встановлено, що зазначений транспортний засіб марки «SKODA FABIA», VIN - НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , країна реєстрації - Польща, з митної території України станом на 23 березня 2025 року не вивозився та у інший митний режим, згідно законодавства, не поміщений.
Відповідно до ст. 380 Митного кодексу України громадяни-резиденти, які перебувають на тимчасовому консульському обліку в консульській установі України за кордоном, мають право тимчасово ввозити на митну територію України під письмове зобов`язання про зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, один транспортний засіб особистого користування, на строк, що не перевищує 60 днів протягом одного календарного року (який може бути як безперервним, так і з перервами), без сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів. Зазначені транспортні засоби можуть бути тимчасово ввезені на митну територію України за умови подання органу доходів і зборів документів, що підтверджують право власності громадянина на такі транспортні засоби та їх реєстрацію на території відповідної країни.
Листом Львівської митниці від 11 лютого 2025 року № 7.4-4/28-13-04/10/3542 ОСОБА_2 , запрошувалась в пункт пропуску «Краківець- Корчова» митного поста «Краковець» Львівської митниці для надання пояснень, щодо перевищення встановленого строку тимчасового ввезення автомобіля «SKODA FABIA», VIN - НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 країна реєстрації - Польща та участі у складенні протоколу про порушення митних правил.
Однак ОСОБА_2 до Львівської митниці не прибула до 18 год. 00 хв. 19 березня 2025 року та 18 год. 00 хв. 23 березня 2025 року.
Згідно інформації з ПІК «Боротьба з контрабандою та порушеннями митних правил» ЄАІС України та модуля «Провадження в справах про ПМП» АСМО «Інспектор» ОСОБА_2 не притягувалась до адміністративної відповідальності за порушення митних правил.
Таким чином враховуючи наведене встановлено, що ОСОБА_2 , перевищила строк тимчасового ввезення транспортного засобу марки «SKODA FABIA», VIN - НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , країна реєстрації - Польща більше ніж на тридцять діб.
Дії ОСОБА_1 органом митниці кваліфіковані, як порушення митних правил, відповідальність за вчинення яких передбачене ч. 6 ст. 481 МК України.
Не погоджуючись з даною постановою адвоката Булавинець М.М., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову місцевого суду, провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, поновити строк на апеляційне оскарження постанови Галицького районного суду м. Львова від 13 травня 2025 року, оскільки з 5 січня 2024 року ОСОБА_1 проживає за межами території України, про результат розгляду справи вона дізналася 5 червня 2025 року після чого уклала договір з адвокатом.
В доводах апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального та процесуального права, не повно з`ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.
Наголошує, що ОСОБА_1 , 5 січня 2024 року виїхала з території України через міжнародний пункт пропуску для автомобільного сполучення «Смільниця-Кросценко» автомобілем марки «SKODA FABIA», VIN - НОМЕР_1 , своєчасно виконала зобов`язання про вивезення транспортного засобу.
Звертає увагу, що відповідальним працівником митниці, який поставив в контрольному талоні відмітку ОНП №025, не здійснено внесення інформації до АСМО «ЦЕНТР ЄАІС» інформації про виїзд ОСОБА_1 на автомобілі «SKODA FABIA», реєстраційний номер НОМЕР_2 , за межі території України.
Повідомляє, що підтвердженням факту вивезення транспортного засобу «SKODA FABIA», реєстраційний номер НОМЕР_2 , за межі митної території України є відомості про накладення штрафу за перевищення швидкості на території Польщі 30 грудня 2024 року, а також талон про паркування від 15 травня 2025 року та відмітка в технічному паспорті про проходження технічного огляду 28 січня 2025 року.
Стосовно строку на апеляційне оскарження, то з урахуванням того, що ОСОБА_1 участі в розгляді справи не приймала, про результат розгляду справи дізнався отримавши копію оскаржуваної постанови, а виготовлення апеляційної скарги потребує часу, з метою забезпечення права особи на доступ до правосуддя, апеляційний суд вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду.
В суді апеляційної інстанції. ОСОБА_1 , в режимі відеоконференції, зазначила, що вона 5 січня 2024 року виїхала з території України через міжнародний пункт пропуску для автомобільного сполучення «Смільниця-Кросценко» автомобілем марки «SKODA FABIA», VIN - НОМЕР_1 , своєчасно виконала зобов`язання про вивезення транспортного засобу, що підтверджується контрольним талоном, який залишився в неї після перетину державного кордону. Окрім того, зазначила, що з 5 січня 2024 року вона перебуває на території Польщі, також показала, через відеозв`язок, автомобіль марки «SKODA FABIA», VIN - НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , який знаходився поруч з нею на території Польщі, в м. Сосновец (Sosnowiec).
Заслухавши виступ особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та її захисника на підтримку доводів апеляційної скарги, виступ представника Львівської митниці на заперечення доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суду вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи із наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.
Статтею 487 МК України, передбачено, що провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до закону та положень ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність
Зі змісту ст. 283 КУпАП вбачається, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.
За змістом ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При цьому, висновки суду, що викладаються у постанові, в силу вимог ст. 283 КУпАП повинні ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи та підтверджуватися не лише належними, допустимими доказами, але й у своїй сукупності та взаємозв`язку незаперечними та достатніми доказами.
Згідно з рішенням Європейського Суду з прав людини у справі «Авшар проти Туреччини» в оцінці доказів Суд встановив стандарт доказування «поза розумним сумнівом». Таке доказування передбачає співіснування досить вагомих, чітких та узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій факту, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.
Таким чином, в справі про порушення митних правил винуватість особи має бути також доведена поза розумним сумнівом.
Частиною 6 статті 481 МК України, передбачена відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.
Згідно ч. 1 ст. 103 МК України тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.
Частиною 2, 3 ст. 108 МК України передбачено, що строк тимчасового ввезення транспортних засобів комерційного призначення встановлюється митним органом з урахуванням того, що ці транспортні засоби повинні бути вивезені за межі митної території України після закінчення транспортних операцій, для яких вони були ввезені.
З урахуванням мети ввезення товарів та/або транспортних засобів комерційного призначення, особливостей транспортних операцій та інших обставин попередньо встановлений строк тимчасового ввезення товарів відповідно до частини першої цієї статті та/або транспортних засобів комерційного призначення відповідно до частини другої цієї статті за письмовою заявою власника цих товарів, транспортних засобів комерційного призначення або уповноваженої ним особи може бути продовжений відповідним митним органом. 
Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 112 МК України митний режим тимчасового ввезення завершується шляхом реекспорту товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, або шляхом поміщення їх в інший митний режим, що допускається МК України, а також у випадках, передбачених ч. 3 цієї статті. Митний режим тимчасового ввезення припиняється митним органом у разі конфіскації товарів, транспортних засобів комерційного призначення, їх повної втрати внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили за умови підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, не дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно не з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Апеляційним судом встановлено, що 23 грудня 2023 року о 17 год. 20 хв. ОСОБА_2 ввезла на митну територію України по смузі руху «зелений коридор» пункту пропуску «Краківець-Корчова» митного поста «Краковець» Львівської митниці транспортний засіб марки «SKODA FABIA», VIN - НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , країна реєстрації - Польща, в митному режимі «тимчасове ввезення до 60 днів» під зобов`язання про зворотне вивезення №UA209030/2023/5526 від 23 грудня 2023 року, згідно якого зобов`язувалась вивезти зазначений транспортний засіб у термін до 21 лютого 2024 року.
Окрім цього, з відповіді Начальника головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України вбачається, що ОСОБА_1 , 23 грудня 2023 року перетнула державний кордон України в Пункті пропуску «Краківець» (в напрямку в`їзд в України), автомобілем «SKODA FABIA» н.з НОМЕР_2 , а 5 січня 2024 року, через 14 днів, в пункті пропуску «Смільниця», о 9 год. 45 хв.(в напрямку виїзд з України) перетнула державний кордон автомобілем «SKODA FABIA» н.з НОМЕР_2 (вивезла транспортний засіб на територію Польщі) та станом на момент розгляду справи на територію України не поверталася, кордон не перетинала.
Зазначена інформація підтверджується оригіналом контрольного талону для проходження по «зеленому коридору» транспортного засобу без причепа та без товарів, що підлягають обов`язковому письмовому декларуванню, та (або) оподаткуванню від 5 січня 2024 року, з якого встановлено, що одна особа перетинала державний кордон України транспортним засобом з номерним знаком НОМЕР_2 , окрім того на зазначеному документі проставлено номерну печатку з №025, Смільниця, 467700.
Також, факт вивезення транспортного засобу «SKODA FABIA», реєстраційний номер НОМЕР_2 , за межі митної території України підтверджується накладенням штрафу за перевищення швидкості на території Польщі 30 грудня 2024 року, талон про паркування від 15 травня 2025 року та відмітка в технічному паспорті про проходження технічного огляду 28 січня 2025 року.
Окрім того, в судовому засіданні апеляційного суду через відеозвязок , 17 липня 2025 року ОСОБА_1 , продемонструвала транспортний засіб «SKODA FABIA» н.з НОМЕР_2 , який знаходився на території Польщі, поруч з нею.
Таким чином, апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 , не перевищила строк тимчасового ввезення транспортного засобу марки «SKODA FABIA», VIN - НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , країна реєстрації – Польща, виконала зобов`язання про зворотне вивезення транспортного засобу.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп / 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.
Відповідна позиція Конституційного Суду України узгоджується з правовим позиціям Європейського Суду з прав людини, практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини ». Зокрема, у рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «Аллене де Рібемон проти Франції», Європейський Суд зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинуватості обов`язкове не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.
Практика Європейського Суду вказує на те, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
З огляду на вищенаведені обставини, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу адвоката Булавинця М.М. слід задоволити, постанова місцевого суду слід скасуванню, а провадження в справі - закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -
постановив:

поновити адвокату Булавенцю Миколі Миколайовичу строк на апеляційне оскарження постанову Галицького районного суду м. Львова від 13 травня 2025 року.
Апеляційну скаргу адвоката Булавинця Миколи Миколайовича –задоволити.
Постанову Галицького районного суду м. Львова від 13 травня 2025 року, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст.481 МК України – скасувати.
Провадження у справі про порушення митних правил, передбачених ч. 6 ст. 481 МК України, щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю у її діях події та складу адміністративного правопорушення.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                      Партика І.В.