ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

19 червня 2025 року 	м.Суми	

Справа №591/8128/21 
Номер провадження 22-з/816/47/25

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Криворотенка В. І. ,  Рунова В. Ю. 
розглянув в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 , яка подана його представником – адвокатом Бровком Русланом Миколайовичем, про ухвалення додаткового рішення
в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Сумська міська державна нотаріальна контора, про усунення від права на спадщину,
у с т а н о в и в:

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 14 червня 2024 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.
Усунуто ОСОБА_3 від права на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (спадкова справа номер у спадковому реєстрі 58191638, номер у нотаріуса 376/2015) .
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 908 грн.
Постановою Сумського апеляційного суду від 25 березня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Бровком Р.М., задоволено. 
Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 14 червня 2024 року скасовано та ухвалено нове рішення. 
Відмовлено у задоволенні позову  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Сумська міська державна нотаріальна контора, про усунення від права на спадщину.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1089 грн 60 коп. судового збору за апеляційне оскарження рішення суду.
29 березня 2025 року представником ОСОБА_1 – адвокатом Бровком Р.М. через підсистему «Електронний суд» до апеляційного суду подана заява про ухвалення додаткового рішення, в якій просить стягнути з ОСОБА_2 на користь відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 37 000 грн.
Заяву мотивує тим, що 25 березня 2025 року Сумським апеляційним судом прийнята постанова, якою задоволено апеляційну скаргу відповідача, скасовано рішення суду першої інстанції та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову. Разом з відзивом на позовну заяву стороною відповідача було подано попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат та зроблено відповідну заяву про те, що докази про розмір фактично понесених судових витрат відповідачем будуть подані до суду протягом п`яти днів після ухваленого рішення суду. Також під час апеляційного провадження сторона відповідача зазначила, що докази понесення витрат на правову допомогу будуть подані протягом п`яти днів з моменту ухвалення рішення. 
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява представника ОСОБА_1  – адвоката Бровка Р.М. про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. 
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
За змістом ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно положень ч.ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України).
Як передбачено частинами 2 - 5, 8 статті 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.
Якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно меншою, ніж сума, заявлена в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Відповідно до п.п. 1, 2, 4, 5, 6, 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.
Представником відповідача на підтвердження розміру понесених відповідачем судових витрат, було надано суду: договір про надання правової (правничої) допомоги № 03/20-03-23 від 20 березня 2023 року, укладений між адвокатом Бровком Р.М. та ОСОБА_1 , яким сторонами узгоджено, що гонорар складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені сторонами, факт надання послуг підтверджується актом наданих послуг, який є невід`ємною частиною до цього договору; акт № 1 приймання-передачі виконаних робіт/наданих послуг від 28 березня 2025 року на загальну вартість послуг 37 000 грн (а.с. 104-107, Т. 2).
Колегія суддів не вбачає підстав для розподілу між сторонами понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу за участь адвоката Бровка Р.М. в суді першої інстанції, оскільки докази понесення цих витрат відповідачем чи його представником не було подано суду першої інстанції до ухвалення судового рішення, або у межах строків, визначених ч. 8 ст. 141 ЦПК України.
У той же час, факт понесення ОСОБА_1 під час апеляційного перегляду рішення суду витрат на професійну правничу допомогу та їх розмір на загальну суму 10 500 грн (8000 грн – складання апеляційної скарги, 2500 грн – участь 25 березня 2025 року в судовому засіданні суду апеляційної інстанції) підтверджується на доказах, які були подані у визначені ч. 8 ст. 141 ЦПК України строки. 
На переконання колегії суддів, понесені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 10 500 грн 00 коп. відповідають ступеню складності справи, часу, витраченому адвокатом на складання апеляційної скарги та на участь представника в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції. 
З урахуванням вищезазначеного, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 належить стягнути 10 500 грн 00 коп. понесених витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.         
Керуючись ст. 270 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1   10 500 гривень 00 копійок витрат на професійну правничу допомогу, понесених в суді апеляційної інстанції. 
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий -  	О. І. Собина	

Судді:                                                                                        В. І. Криворотенко 

                                                                                                   В. Ю. Рунов