ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

18 червня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 334/1949/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача:  Шальєвої В.А.
суддів:                           Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,     
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16 квітня 2025 року (суддя Турбіна Т.Ф.) в справі № 334/1949/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14 березня 2025 року позовна заява залишена без руху, встановлено позивачеві строк десять днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків позову шляхом подання до суду доказів сплати судового збору у розмірі 484,48 грн.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16 квітня 2025 року позовну заяву повернуто позивачу.
В апеляційній скарзі позивач просить скасувати ухвалу, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Зазначає, що на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху адвокатом Стариченком М.П. на офіційну електронну адресу суду направлено платіжну інструкцію № К0А3-5203-26М0-2013 від 18 березня 2025 року про сплату судового збору, тобто вимоги ухвали суду позивачем виконано у встановлений судом строк.
Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами відповідно до ч. 2 ст. 312 КАС у зв`язку з поданням апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, зазначену в пунктах 3, 6, 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить до висновку, що апеляційна скарга має бути задоволена з наступних підстав.
Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з невиконання позивачем ухвали про залишення позовної заяви без руху від 14 березня 2025 року у встановлений судом строк. 
Суд визнає необґрунтованим висновок суду першої інстанції про повернення позовної заяви, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що підставою для залишення позовної заяви без руху став висновок суду першої інстанції про те, що позовна заява не відповідає вимогам, встановленим статтею 161КАС України, адже позивачем не сплачено судовий збір у розмірі 484,48 грн.
Внаслідок неусунення недоліків позовної заяви ухвалою від 16 квітня 2025 року позовну заяву повернуто позивачу.
Вимоги до позовної заяви встановлені статтею 160 КАС України, відповідно до частини першої якої у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.
Відповідно до частини третьої статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. 
На виконання ухвали про залишення позовної без руху представником позивача адвокатом Стариченком М.П. на офіційну електронну адресу суду першої інстанції направлено платіжну інструкцію № К0А3-5203-26М0-2013 від 18 березня 2025 року про сплату судового збору.
Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції в ухвалі від 16 квітня 2025 року вказав саме про невиконання ухвали про залишення позовної заяви без руху, проте надані апелянтом до апеляційної скарги докази вказують саме на те, що позивачем сплачено судовий збір, а платіжна інструкція подана представником позивача через офіційну електронну адресу суду.
Суд звертає увагу, що представником позивача адвокатом Стариченком М.П. саме на офіційну електронну адресу суду першої інстанції направлено платіжну інструкцію № К0А3-5203-26М0-2013 від 18 березня 2025 року про сплату судового збору, а не подано через зареєстрований адвокатом електронний кабінет у підсистемі «Електронний суд».
Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13 вересня 2023 року у справі № 204/2321/22 викладено наступні висновки:
«Законодавцем допускається подання фізичною особою нарівні з паперовою формою, зокрема, апеляційних скарг в електронній формі з обов`язковим їх скріпленням власним кваліфікованим електронним підписом учасника справи та подання такого документу через підсистеми «Електронний суд» та «Електронний кабінет», або з використанням офіційної електронної адреси із засвідченням кваліфікованим електронним підписом.
Звернення фізичної особи до суду через офіційну електронну адресу суду з процесуальним електронним документом, який підписаний електронним цифровим підписом, є належним та правомірним способом безпосереднього звернення до суду, що ототожнюється із безпосереднім зверненням до суду через канцелярію або традиційними засобами поштового зв`язку і має кваліфікуватися саме як безпосереднє звернення до суду.
Наведені висновки не стосуються адвокатів, нотаріусів, приватних виконавців, судових експертів, державних органів та органів місцевого самоврядування, суб`єктів господарювання державного та комунального секторів економіки, які реєструють свої офіційні електронні адреси в ЄСІТС в обов`язковому порядку.».
Отже, адвокатом не дотримано порядок подання процесуальних електронних документів, адже адвокат як особа, яка в обов`язковому порядку повинен мати офіційну електронну адресу в ЄСІТС, мав подати документи на виконання ухвали суду в цій справі.
Разом з тим, суд першої інстанції не звернув на це увагу, а повернув позовної заяву тільки з підстав несплати позивачем судового збору. 
Приписами частин першої та другої статті 9 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI установлено, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.
Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.
Відтак, перед поверненням позовної заяви з підстав несплати судового збору суд мав перевірити факт зарахування чи незарахування судового збору з урахуванням того, що представником позивача направлено на електронну адресу суду документи, що свідчать про виконання ухвали та сплату позивачем судового збору. 
Пунктом першим частини четвертої статті 169 КАС України установлено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Враховуючи, що позивачем усунуто недоліки позовної заяви у встановлений судом строк, повернення позовної заяви з підстав не виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху є неправильним.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції при постановленні ухвали порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, що є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 312, 315, 320, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16 квітня 2025 року в справі №334/1949/25 задовольнити.
Ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16 квітня 2025 року в справі №334/1949/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення скасувати.
Направити справу №334/1949/25 до Ленінського районного суду м. Запоріжжя для продовження розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати ухвалення 18 червня 2025 року та касаційному оскарженню не підлягає.
Повне судове рішення складено 18 червня 2025 року.
   
             Суддя-доповідач                                                                      В.А. Шальєва 

                               суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко