ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"09" червня 2025 р.           Справа№ 910/11286/24
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Пономаренка  Є.Ю.
суддів:            Барсук  М.А. 
          Кропивної Л.В. 

при секретарі судового засідання  Муковоз В.І.,                                      
за участю представників:
від позивача – Качкурова С.В.,
від відповідача – Числовська І.В., Єременко С.Г.,
розглянувши апеляційну скаргу Житлово-будівельного кооперативу "Працівник охорони здоров`я" на рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2024 у справі №910/11286/24 (суддя Андреїшина І.О.) за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) “Київтеплоенерго” до Житлово-будівельного кооперативу “Працівник охорони здоров`я” про стягнення 305 229,27 грн.
ВСТАНОВИВ наступне.
Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) “Київтеплоенерго” звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Житлово-будівельного кооперативу “Працівник охорони здоров`я” про стягнення заборгованості за спожиту послугу з централізованого постачання гарячої води за період з серпня 2021 по жовтень 2021 у розмірі 51 509,17 грн, 18   171,97 грн інфляційних втрат та 4  119,56 грн трьох відсотків річних; за період з листопада 2021 по вересень 2022 у розмірі 176     061,76 грн, 44 022,93 грн інфляційних втрат та 11   343,88 грн трьох відсотків річних.
Рішенням Господарського суду міста Києва 03.12.2024 у справі №910/11286/24 позов задоволено повністю; вирішено стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 227    570 (двісті двадцять сім тисяч п`ятсот сімдесят) грн 93 коп., 3% річних у розмірі 15    463 (п`ятнадцять тисяч чотириста шістдесят три) грн 44 коп., інфляційних втрат у розмірі 62    194 (шістдесят дві тисячі сто дев`яносто чотири) 90 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 4 578 (чотири тисячі п`ятсот сімдесят вісім) грн 44 коп.
Суд першої інстанції при ухваленні рішення по даній справі виходив з доведеності позивачем обставин невиконання відповідачем своїх грошових зобов`язань з оплати за спожиту послугу з централізованого постачання гарячої води.
Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити частково. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на необгрунтованість застосування позивачем при здійсненні розрахунку за спожиту послугу з централізованого постачання гарячої води Додатку №4 до договору та вказує на необхідність нарахування плати за надані послуги за Додатком №8 до договору. 
Також скаржник вказує про неможливість укладення між позивачем та відповідачем індивідуального договору і зазначає про те, що договір, укладений між сторонами 19.02.2019 є чинним та не припиняв свою дію.
В судовому засіданні представники апелянта – відповідача у справі підтримали вимоги апеляційної скарги та просили їх задовольнити.
Представник позивача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечив та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.
Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.
Розпорядженням Київської міської державної адміністрації №1693 від 27.12.2017 "Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27.09.2001, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та Акціонерною енергопостачальною компанією "Київенерго", Комунальне підприємство "Київтеплоенерго" визначено підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, що повернуто з володіння та користування Публічного акціонерного товариства "Київенерго".
10.04.2018 Комунальному підприємству "Київтеплоенерго" видано ліцензію №591 на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам відповідно до розпорядження Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).
Таким чином, з 01.05.2018 постачання теплової енергії та надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води здійснює позивач.
19.02.2019 року між Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) “Київтеплоенерго” (далі - КП “Київтеплоенерго”, позивач) та Житлово-будівельним кооперативом “Працівник охорони здоров`я” (далі - відповідач, споживач) було укладено договір №824206540000100 про надання послуг з централізованого постачання гарячої води (далі - договір).
Пунктом 2.2.11 договору встановлено, що споживач забезпечує своєчасну, не пізніше 25 числа місяця, наступного за розрахунковим, оплату за послугу з централізованого постачання гарячої води.
Відповідно до п.3.3.2. договору споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі сплачувати вартість спожитої послуги з централізованого постачання гарячої води.
У період з серпня 2021 року по травень 2024 року (фактичні нарахування з серпня 2021 року по жовтень 2021 року включно) Житлово-будівельним кооперативом “Працівник охорони здоров`я” було спожито послуги з централізованого постачання гарячої води в розмірі суму 51    509,17 грн. 
Факт надання послуг з централізованого постачання гарячої води підтверджується актами розподілу фактичного обсягу споживання послуги з централізованого постачання гарячої води за адресою: м. Київ, вул. Олени Теліги, буд. 13/14.
Вказані обставини підтверджуються наданими до матеріалів справи документами, а саме: актами надання послуг з постачання гарячої води, рахунками на оплату заборгованості за послуги централізованого постачання гарячої води, актами розподілу фактичного обсягу споживання послуги з центрального постачання гарячої води.
Отже, порушуючи положення укладеного договору, відповідач своєчасно не вносив плату за спожиті послуги з централізованого постачання гарячої води, в результаті чого за період з серпня 2021 року по травень 2024 року (фактичні нарахування з серпня 2021 року по жовтень 2021 року включно) утворилась заборгованість за спожиті послуги з централізованого постачання гарячої води в розмірі 51   509, 17 грн.
Також Позивач посилається на ту обставину, що з набранням чинності Закону України від 03.12.2020 року №1060 “Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання окремих питань у сфері надання житлово-комунальних послуг”, внесені зміни до організації моделі договірних відносин з виконавцем послуг, а саме запроваджено укладання публічного договору приєднання.
З усіма фізичними або юридичними особами, які є власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку, які протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг, вважаються укладеними публічні договори приєднання за формою, встановленими Правилами затвердженими постановою КМУ від 21.08.2019 року №830, з урахуванням змін, внесених КМУ від 08.09.2021 року №1022.
Згідно ч. 2 ст. 12 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач).
Відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 13 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.
За змістом абз. 2 ч. 5 ст. 13 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.
30.09.2021 року Позивачем на офіційному веб-сайті КП “КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО” (https://kte.kmda.gov.ua/) було опубліковано текст Договору про надання послуги з постачання теплової енергії за формою, встановленими Правилами затвердженими постановою КМУ від 21.08.2019 року №830, з урахуванням змін, внесених КМУ від 08.09.2021 року №1022.
Тож в силу вимог ч. 5 ст. 13 Закону України “Про житлово комунальні послуги” такий договір вважається укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.
Відповідач після публікування Позивачем тексту Договору про надання послуги з постачання теплової енергії за формою, встановленими Правилами затвердженими постановою КМУ від 21.08.2019 року №830, з урахуванням змін, внесених КМУ від 08.09.2021 року №1022 не прийняв рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклав з виконавцем комунальної послуги (Позивачем) відповідний індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.
Позивачем було розміщено повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг в приміщеннях ЦОК.
Отже, Позивач стверджує, що Договір про надання послуги з постачання теплової енергії між КП “КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО” та Житлово-будівельним кооперативом “Працівник охорони здоров`я” є укладеним (далі - Договір).
Відповідно до Договору виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.
Відповідно до п. 7 Договору виконавець забезпечує постачання теплоносія з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску. Постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період безперервно, крім часу перерв, визначених частиною першою статті 16 Закону України “Про житлово- комунальні послуги”. Постачання теплової енергії на індивідуальні теплові пункти для потреб опалення та приготування гарячої води здійснюється безперервно, крім часу перерв, визначених частиною першою статті 16 Закону України “Про житлово- комунальні послуги”.
Згідно п. 8 Договору виконавець забезпечує постачання теплової енергії у відповідній кількості та якості згідно з вимогами пунктів 5 і 6 цього договору до межі зовнішніх інженерних мереж постачання послуги виконавця та внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку (індивідуального (садибного) будинку).
За змістом п. 11 Договору обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 р. №315 (далі — Методика розподілу). Якщо будинок оснащено двома та більше вузлами комерційного обліку теплової енергії відповідно до вимог Закону України “Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання”, обсяг спожитої послуги у будинку визначається як сума показань таких вузлів обліку. За рішенням співвласників багатоквартирного будинку розподіл обсягу спожитої теплової енергії здійснюється для кожної окремої частини будинку, обладнаної вузлом комерційного обліку послуги. Одиницею вимірювання обсягу спожитої послуги є гігакалорія (Гкал).
Згідно п. 30 Договору споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з: плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 р. №830, - в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 р. №1022, та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання; плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця.
На підставі п. 31 Договору вартістю послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії.
Положеннями п. 32 Договору розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця.
Відповідно до п. 34 Договору споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.
Позивачем сформовано розрахунок заборгованості за послуги з постачання гарячої води за період 11.2021-05.2024 (фактичні нарахування з листопада 2021 року по вересень 2022 року включно).
Згідно з розрахунком заборгованості за послуги з постачання відповідачу гарячої води заборгованість станом на 31.05.2024 року становить 176 061,76 грн.
Відповідач не виконав свої зобов`язання за договором в повному обсязі та не сплатив вартість отриманої послуги з постачання гарячої води.
При цьому, слід зазначити, що відповідачем було прийнято рішення щодо відключення гарячого водопостачання, що підтверджується наявною і матеріалах справи копією заяви відповідача від 01.09.2022 та протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку.
Таким чином, нарахування за послуги з постачання гарячої води здійснювалось позивачем до вересня 2022 року.
Враховуючи вищевикладене, відповідач свої зобов`язання перед позивачем в повному обсязі не виконав, в результаті чого утворилась заборгованість з постачання відповідачу гарячої води за період з серпня 2021 року по жовтень 2021 року у розмірі 51 509,17 грн, та за період з листопада 2021 року по вересень 2022 року у розмірі 176 061,76 грн.
Предметом позову у даній справі є вимоги позивача про стягнення з відповідача 305 229,27 грн, що  складається з суми заборгованості за послугу з централізованого постачання гарячої води за період з серпня 2021 року по жовтень 2021 року у розмірі 51 509,17 грн, інфляційної складової боргу у розмірі 18 171,97 грн, 3% річних у розмірі 4 119,56 грн; суми заборгованості за послугу з постачання гарячої води за період з листопада 2021 року по вересень 2022 року у розмірі 176 061,76 грн, інфляційної складової боргу у розмірі 44 022,93 грн та 3% річних у розмірі 11 343,88 грн.
Вказані вимоги визнані судом першої інстанції обґрунтованими та були задоволені.
Колегія суддів погоджується із наведеними в оскаржуваному рішенні висновками місцевого господарського суду, з огляду на наступне.  
Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України договори та інші правочини є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.
Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Як встановлено судом, між позивачем та відповідачем укладено договір №824206540000100 про надання послуг з централізованого постачання гарячої води.
Пунктом 2.2.11 Договору встановлено, що Споживач забезпечує своєчасну, не пізніше 25 числа місяця, наступного за розрахунковим, оплату за послугу з централізованого постачання гарячої води.
Відповідно до п.3.3.2. Договору Споживач/Відповідач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі сплачувати вартість спожитої послуги з централізованого постачання гарячої води.
Відповідно до п.2.1.1 Договору – обсяг послуг з централізованого постачання гарячої води у метрах кубічних (м3) визначається за показниками будинкових засобів обліку гарячої води, що занесені до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки (засоби обліку) та встановлені на межі розподілу балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін.
Відповідно до п.2.1.2. Договору – у разі відсутності засобів обліку, зазначених у п.2.1.1, обсяг послуги з централізованого постачання гарячої води у м3, заначений в Додатку 4 до Договору, визначається в один із наведених способів.
Оскільки житловий будинок по вул. Теліги, 13/14 не оснащено будинковим засобом обліку гарячої води нарахування за послугу з централізованого постачання гарячої води по вищезазначеному будинку здійснюються відповідно до п.2.1.2.3. Договору згідно з нормативним добовим споживанням послуги всіх тарифних груп зазначених в п.7 Додатку 1 до Договору та з врахуванням кількості діб надання послуги в розрахунковому періоді.
При цьому, слід зазначити, що згідно вищезазначеного Договору споживачем послуги з централізованого постачання гарячої води є ЖБК “Працівник охорони здоров`я”, тобто наявність або відсутність бойлерів та/або індивідуальних засобів обліку постачання гарячої води встановлених у квартирах мешканців вищезазначеного будинку жодним чином не впливає на нарахування за послугу з централізованого постачання гарячої води по будинку, тобто Додаток 8 до Договору (на який посилається апелянт в апеляційній скарзі) не може враховуватись при здійсненні нарахувань, оскільки КП “КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО”  не є виконавцем послуг для мешканців вищезазначеного будинку.
Враховуючи відсутність будинкового засобу обліку гарячої води по житловому будинку по вул. Теліги, 13/14 п.2.1.10 та п.2.1.11 Договору використовуються лише для розподілу спожитих обсягів між тарифними групами.
У Додатку 1 до Договору викладена Характеристика об`єкта надання послуг з централізованого постачання гарячої води, у Додатку 4 викладені Обсяги послуги з централізованого постачання гарячої води, що і беруться до розрахунку за надані послуги.
Факт надання послуг з централізованого постачання гарячої води підтверджується актами розподілу фактичного обсягу споживання послуги з централізованого постачання гарячої води за адресою: м. Київ, вул. Олени Теліги, буд. 13/14.
Проте, порушуючи положення укладеного Договору, Відповідач своєчасно не вносив плату за спожиті послуги з централізованого постачання гарячої води, в результаті чого за період з серпня 2021 року по травень 2024 року (фактичні нарахування з серпня 2021 року по жовтень 2021 року включно) утворилась заборгованість за спожиті послуги з централізованого постачання гарячої води в розмірі 51 509,17 грн.
Щодо наявного листування, а саме наданих Відповідачем копій листів від 13.06.2019 №30/1/1/287/8242065 та від 26.07.2019 №30/1/1/1667, якими за доводами скаржника підтверджується намір позивача отримувати показники приладів обліку за Додатком №8 до Договору, слід зазначити наступне. 
Як вбачається із наданого Відповідачем листа від 13.06.2019, в ньому йдеться мова про Договір на постачання теплової енергії №8242065.
Тоді як, як стягнення заборгованості у даній справі стосується невиконання Відповідачем умов Договору №824206540000100 про надання послуг з централізованого постачання гарячої води.
Тобто, направляючи Відповідачу листа від 13.06.2019, КП “КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО” повідомляло про зміну дати заняття показників приладів обліку теплової енергії, що використовується на потреби опалення житлового будинку. 
Наведене жодним  чином не підтверджує намір Позивача отримувати інформацію за Додатком №8 до Договору про надання послуг з централізованого постачання гарячої води.
Крім того, наданий лист від 26.07.2019 стосується здійснення перерахунку за період з жовтня 2018 по березень 2019 років. В свою чергу,  період заборгованості, що розглядається у даній справі з серпня 2021 року по жовтень 2021 року включно та з листопада 2021 року по вересень 2022 року.
Враховуючи викладене, нарахування за надані послуги здійснені відповідно до умов укладеного Договору та відповідно доводи скаржника про необхідність проведення розрахунків на підставі Додатку № 8 є необґрунтованими. 
Відносно питань, які підіймала в судовому засіданні Голова правління відповідача щодо не встановлення лічильника на секції будинку, що належить до управління ЖБК, слід зазначити, що дане питання має вирішуватися відповідно до чинного законодавства. Наразі, до встановлення лічильника, суд вирішив даний спір за чинних обставин.
Щодо нарахування позивачем  плати за послуги з постачання гарячої води з 11.2021 року по 09.2022 року, слід зазначити  наступне.
З набранням чинності Закону України від 03.12.2020 року №1060 “Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання окремих питань у сфері надання житлово - комунальних послуг”, внесені зміни до організації моделі договірних відносин з виконавцем послуг, а саме запроваджено укладання публічного договору приєднання.
30.09.2021 року Позивачем на офіційному веб-сайті КП “КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО” (https://kte.kmda.gov.ua/) було опубліковано текст Договору про надання послуги з постачання теплової енергії за формою, встановленими Правилами затвердженими постановою КМУ від 21.08.2019 року №830, з урахуванням змін, внесених КМУ від 08.09.2021 року №1022.
Таким чином, з листопада 2021 року відповідачу надається послуга з постачання гарячої води за типовим договором з індивідуальним споживачем, який є договором приєднання, а нарахування за спожиту послугу проводяться за особовим рахунком №824207240010100.
Відповідач своєчасно не вносив плату за отримані послуги з постачання гарячої води, в результаті чого за період листопада 2021 року по травень 2024 року включно (фактичні нарахування з листопада 2021 по вересень 2022 року) утворилась заборгованість у розмірі 176 061,76 грн.
Відповідно до п.12 Типового договору – обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг гарячої води, спожитої в будинку, за показниками засобів вимірювальної техніки вузла комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу.
Відповідно до п. 14 Типового договору – у разі коли будинок на дату укладання цього договору не обладнаний вузлом комерційного обліку, до встановлення такого вузла обліку обсяг споживання гарячої води у будинку визначається відповідно до Методики розподілу.
Оскільки житловий будинок по вул. Теліги, 13/14 не оснащено будинковим засобом обліку гарячої води, нарахування за послугу з постачання гарячої води по вищезазначеному будинку позивачем здійснюються відповідно до Методики розподілу.
Відповідно до ч.2. п.29 Типового договору - виконавець зобов`язаний забезпечити надійне постачання послуги відповідно до умов договору, а споживач (ч.3 п. 27 договору) зобов`язується оплачувати спожиту послугу за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, відшкодувати витрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання у строки, встановлені цим договором.
Стосовно доводів скаржника про неможливість укладання із ним індивідуального договору, Суд зазначає  наступне.
Відповідно до ст. 14 Закону України “Про житлово-комунальні послуги”:
1. За рішенням співвласників багатоквартирного будинку, прийнятим відповідно до закону, з виконавцем відповідної комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії) укладається договір про надання комунальних послуг, а саме:
1) індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, що укладається кожним співвласником багатоквартирного будинку самостійно, за умови що співвласники прийняли рішення про вибір відповідної моделі організації договірних відносин та дійшли згоди з виконавцем комунальної послуги щодо розміру плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку;
2) колективний договір, що укладається від імені та за рахунок усіх співвласників багатоквартирного будинку управителем або іншою уповноваженою співвласниками особою;
3) договір про надання комунальних попослуг з колективним споживачем, що укладається з об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку або іншою юридичною особою, яка об`єднує всіх співвласників такого будинку та в їхніх інтересах укладає відповідний договір.
Співвласники багатоквартирного будинку (об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) самостійно обирають одну з моделей організації договірних відносин, визначених цією частиною, за кожним видом комунальних послуг (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії).
4. Колективний договір про надання комунальної послуги укладається з виконавцем такої послуги особою, уповноваженою на це співвласниками, від імені та за рахунок усіх співвласників багатоквартирного будинку.
Такою уповноваженою особою може бути:
управитель багатоквартирного будинку;
уповноважений орган управління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку;
правління житлово-будівельного кооперативу.
Колективний договір про надання комунальних послуг підписується на умовах, визначених у рішенні співвласників (уповноваженого органу управління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку), та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками.
Колективний договір про надання комунальних послуг може бути укладений з виконавцем відповідної комунальної послуги, за умови обладнання багатоквартирного будинку вузлом (вузлами) обліку, який забезпечує загальний облік споживання комунальної послуги у будинку.
Рішення співвласників (уповноваженого органу управління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) про укладання колективного договору про надання комунальних послуг, прийняте у встановленому законом порядку, обов`язково має визначати умови укладання та виконання такого договору (тобто Протокол зборів співвласників багатоквартирного будинку).
Співвласники сплачують уповноваженій особі, яка від їхнього імені та за їхній рахунок уклала колективний договір про надання комунальної послуги, плату за організацію укладення та виконання такого договору, розмір якої визначається за погодженням сторін, якщо необхідність внесення такої плати визначена договором.
Отже, саме співвласники багатоквартирного будинку за адресою: м. Київ, вул. Олени Теліги, буд. 13/14 обирають модель договірних відносин з теплопостачальною організацією та оформлюють таке рішення протокольно. Однак такого рішення, про обрання моделі договірних відносин, Відповідачем до Позивача не було надано.
Як вірно встановлено судом першої інстанції,  оскільки Відповідач, після публікування Позивачем тексту договору про надання послуги з постачання гарячої води за формою, встановленими Правилами затвердженими постановою КМУ від 21.08.2019 року №830, з урахуванням змін, внесених КМУ від 08.09.2021 року №1022 не прийняв рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклав з виконавцем комунальної послуги (Позивачем) відповідний індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, такий договір вважається укладеним.
Щодо вимог про  стягнення 3% річних в сумі  15   463,44 грн та інфляційних втрат в сумі 62  194,90 грн, слід зазначити наступне. 
Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частиною першою статті 612 цього Кодексу встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, установлений договором або законом.
Відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.
Отже, з наведених норм права вбачається, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання за договором, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення  вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних у розмірі 15   463,44 грн та інфляційних втрат у розмірі 62  194,90 грн.
З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду прийнято з повним, всебічним та об`єктивним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим, правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до               ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на відповідача   (апелянта).
Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Житлово-будівельного кооперативу "Працівник охорони здоров`я" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2024 у справі №910/11286/24  – без змін.
2. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на її заявника – відповідача   у справі.
3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова  складена: 25.06.2025 року.

Головуючий суддя                                                            Є.Ю. Пономаренко 

Судді                                                                                М.А. Барсук

                                                                                Л.В. Кропивна