ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2025 року
м. Хмельницький

Справа № 672/252/25
Провадження № 22-ц/820/1742/25

Хмельницький апеляційний суд у складі
 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Янчук Т.О. (суддя-доповідач),
 
Грох Л.М., Ярмолюка О.І.,
секретаря: Плінської І.П.,
учасники справи:апелянта ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 27 травня 2025 року (суддя Шинкоренко С.В.) за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів, 
в с т а н о в и в :
У березні 2025 року ОСОБА_3 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів.
Позовні вимоги мотивував тим, що згідно з рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 04.09.2012 року у справі №2/2204/511/12 він сплачує аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 16.08.2012 року і до повноліття. 
18 березня 2022 року позивач уклав шлюбі із ОСОБА_5 , від якого у них народився син, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дружина позивача від другого шлюбу перебуває у відпустці по догляду за дитиною, доходів не отримує. 
Враховуючи, що із часу ухвалення рішення суду від 04.09.2012 року у справі №2/2204/511/12 у позивача змінився сімейний стан, ОСОБА_3 просив суд зменшити розмір аліментів,які стягуються з нього на користь ОСОБА_7 на утримання доньки – ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/4 частини від всіх видів доходу на 1/8 частину від всіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення законної сили та до досягнення дитиною повноліття. 
Рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 27 травня 2025 року позов задоволено частково. Продовжено стягувати аліменти в розмірі 1/6, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з усіх видів доходу ОСОБА_3 на користь ОСОБА_8 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. 
Суд першої інстанції вважав доведеним факт зміни сімейного стану, як самостійної підстави для зменшення розміру аліментів, внаслідок народження у другому шлюбі ще однієї дитини, що зумовило збільшення витрат позивача на утримання нової сім`ї. Зазначене, на думку суду, підтверджує наявність підстав, передбачених статтею 192 СК України, для зменшення розміру аліментів, що стягуються з позивача за рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 04.09.2012 року, а саме з 1/4 частки на 1/6 частку від усіх доходів заробітку (доходу) позивача щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.
Визначений розмір аліментів на утримання доньки, з урахуванням довідки про доходи позивача, забезпечить належний фізичний та моральний розвиток дитини, не суперечить законодавчо встановленому мінімальному розміру аліментів на дитину та відповідатиме її потребам.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, помилковість висновків та неправильне тлумачення ст.192 СК України, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів. 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив лише із самого факту зміни сімейного стану позивача, пов`язаного з народженням дитини в іншому шлюбі. При цьому суд не звернув уваги на те, що позивач, на надав належних та допустимих доказів для зменшення розміру аліментів або погіршення майнового стану. Натомість, позивач офіційно працевлаштований, отримує стабільний дохід, який має тенденцію до зростання, іншими аліментними зобов`язаннями не обтяжений. Крім того, у матеріалах справи відсутні відомості про доходи позивача за останні сім місяців, отже на день ухвалення рішення жодних відомостей про скрутність сімейного бюджету позивача та неможливість сплачувати аліменти на неповнолітню доньку у раніше визначеному розмірі у суду не було. На думку апелянта, визначений рішенням від 04.09.2012 року розмір аліментів не є надмірним, відповідає вимогам сімейного законодавства та принципам виваженості, розумності та справедливості, а також інтересам неповнолітньої доньки, яка має право на гідний рівень матеріального забезпечення. Зменшення розміру аліментів із 1/4 до 1/6 частини доходів позивача не є пропорційним змінам сімейного стану позивача і не забезпечуватиме неповнолітній доньці сторін належний рівень життя, та належні потреби у її гармонійному розвитку. Також апелянт заперечує щодо формулювання судом резолютивною частини рішення, а саме, застосування терміну «продовжити» стягувати аліменти замість «зменшити», що не відповідає законодавчо закріпленим термінам «збільшити» чи «зменшити» розмір аліментів, не є рівноцінним таким поняттям, вказане впливає на правову визначеність судового рішення щодо вирішення позовних вимог. 
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 не погоджується із доводами апеляційної скарги, вважає їх необґрунтованими, вважає, такими що зводяться до незгоди із висновками суду та власного тлумачення норм матеріального і процесуального права, що не впливають на фактичні справи, які встановлені судом першої інстанції відповідно до норм чинного законодавства. 
В судовому засіданні апелянтка ОСОБА_1 та її представник адвокат Гаджук В.О. підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити.
Позивач ОСОБА_3 та його представник адвокат Янюк К.М. в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Надійшла заява від представника позивача про розгляд справи без їх участі.
Згідно з частиною 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов наступного висновку.
Частиною 1 статті 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Згідно вимог частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом встановлено, що рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 04.09.2012 року стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_7 на утримання доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 16.08.2012 і до повноліття дитини (а.с.10).
18 березня 2022 року ОСОБА_3 уклав шлюб із ОСОБА_9 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 18).
Від даного шлюбу у них народився син ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження. (а.с. 20).
Із довідки про доходи позивача вбачається, що ОСОБА_3 працює у Головному управлінні Національної поліції в Хмельницькій області, займає посаду старшого інспектора, а його дохід за вересень 2023- серпень 2024 років становить 499009 грн. 90 коп. (а.с. 22).
Згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб – платників податку за 2 квартал 2024 – 3 квартал 2024 вбачається, що ОСОБА_3 отримував дохід як за основним місцем роботи, так і від надання майна в оренду, дохід від продажу нерухомого майна, а також соціальні виплати (а.с.23-24).
Згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб – платників податку за 2 квартал 2024 – 3 квартал 2024 вбачається, що ОСОБА_11 також отримувала щомісячний дохід – соціальні виплати (а.с. 25-26).
Із довідки ГУНП в Хмельницькій області №98/121/50-2024 від 13.05.2024 року вбачається, що ОСОБА_3 починаючи з 13.08.2014 регулярно брав участь у антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, а згодом у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на території Донецької області, останній раз з 17.10.2022 по 09.02.2023 (а.с. 27).
Згідно з випискою №4661 із медичної карти ОСОБА_3 , перебував на стаціонарному лікуванні з 14.10.2024 по 25.10.2024 (а.с. 28-29).
Із консультаційного висновку спеціаліста та виписки із медичної карти ОСОБА_3 вбачається, що йому поставлено діагноз – розсіяний склероз, церебро-спінальна форма, ремітуюче-рецидивуючий перебіг. Надані рекомендації щодо лікування (прийом ліків) та рекомендовано спостереженні у невролога чи сімейного лікаря (а.с. 30-32).
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.
Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.
У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі№ 6-143цс13 та у постанові Верховного Суду від 09 вересня 2021 року у справі № 554/3355/20 (провадження № 61-7397св21) зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, ОСОБА_3 посилався на те, що у нього змінився у сторону погіршення матеріальний стан, у зв`язку з народженням у другому шлюбі малолітнього сина ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що на підставі положень статті 192 СК України є підставою для зміни розміру аліментів.
Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.
При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.
Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду:від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22 (провадження № 61-7814св22),від 10 жовтня 2023 року у справі № № 682/2454/22 (провадження№ 61-10748 св 23).
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Суд першої інстанції, установивши, що змінився сімейний стан ОСОБА_3 , а саме, народження від іншого шлюбу сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утримання якої останній теж несе витрати, дійшов обґрунтованого висновку про те, що вказана обставина є самостійною підставою для зменшення розміру стягуваних із нього аліментів на користь ОСОБА_1 з 1/4 на 1/6 частин. 
Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду не спростовують, у зв`язку з чим підлягають відхиленню. 
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, має бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року).
Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.
Оскільки в задоволенні апеляційної скарги відмовлено підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд – 
у х в а л и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 27 травня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 04 серпня 2025 року.

Судді:                                                                        Т.О. Янчук

       Л.М. Грох

       О.І. Ярмолюк