УХВАЛА

30 липня 2025 року 
м. Київ

справа №340/2790/25
адміністративне провадження № К/990/29458/25  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Білак М.В.,
суддів: Мацедонської В.Е., Мельник-Томенко Ж.М.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2025 року у справі №340/2790/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язати вчинити певні дії,
У С Т А Н О В И В:
У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , Міністерства оборони України, у якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиконання умов контракту від 04 серпня 2019 року, зокрема: невиплати грошового забезпечення з травня 2024 року; не розгляду рапортів про надання медичної допомоги, направлення на лікування та проходження ВЛК; невиконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2024 року у справі №340/5106/24;
- зобов`язати Міністерство оборони України в особі Військової частини НОМЕР_1 розірвати контракт про проходження військової служби, укладений із ОСОБА_1 від 04 серпня 2019 року, у зв`язку з суттєвим порушенням умов контракту з боку Військової частини НОМЕР_1 (пункт 2 частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу») та звільнити його з військової служби;
- стягнути з Міністерства оборони України в особі Військової частини НОМЕР_1 відшкодування моральної шкоди у розмірі 245 000 грн за душевні страждання, спричинені фінансовими труднощами, неможливістю виконувати службові обов`язки та забезпечувати сім`ю (дві неповнолітні дитини, дружина) протягом 10 місяців (червень 2024 - квітень 2025);
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити грошове забезпечення за період з травня 2024 року по день фактичного звільнення з військової служби;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 встановленим порядком присвоїти позивачу військове звання майор з 04 серпня 2024 року, відповідно до пункту 46 Указу Президента України від 27 вересня 2021 року № 483/2021, оскільки вислужив встановлений строк у званні капітан (з 04 вересня 2023 року) та обіймає посаду, що передбачає звання майор;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 виплатити грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової щорічної відпустки як учасника бойових дій за період 2019-2025 років (84 дні), виходячи з грошового забезпечення на день звільнення;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 подати до Пенсійного фонду України відомості про нараховане грошове забезпечення (заробітну плату) та страховий стаж ОСОБА_1 за період з травня 2024 року по день фактичного звільнення з військової служби для внесення цих даних до Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, відповідно до частини другої статті 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року №2464-VI.
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06 травня 2025 року відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04 червня 2025 року задоволено клопотання представника Військової частини НОМЕР_1 про участь в судових засіданнях по справі №340/2790/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 та Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, в режимі відеоконференції у приміщенні Чугуївського міського суду Харківської області (площа Соборна, 2, м. Чугуїв, Харківська область). Доручено Чугуївському міському суду Харківської області (площа Соборна, 2, м. Чугуїв, Харківська область) забезпечити проведення судового засідання, призначеного на 10 червня 2025 року об 11:00 год та подальший розгляд справи, в режимі відеоконференції за участю представника Військової частини НОМЕР_1 .
Не погодившись з цією ухвалою суду, позивач звернувся до Третього апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2025 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04 червня 2025 року у справі №340/2790/25 на підставі пункту 1 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
10 липня 2025 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , у якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, просить скасувати ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2025 року, передати справу для нового розгляду до іншого складу Третього апеляційного адміністративного суду. 
Проте, згідно відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, Третім апеляційним адміністративним судом 10 липня 2025 року у справі № 340/2790/25 не приймалась процесуальна ухвала. Ухвала про відмову у відкритті апеляційного провадження постановлена судом 10 червня 2025 року.
Враховуючи викладене, Суд вважає, що позивачем оскаржується ухвала Третього апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2025 року.
На підставі аналізу доводів касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондують стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і стаття 13 КАС України.
Відповідно до частини третьої статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
Предметом оскарження в касаційній скарзі визначено ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2025 року про відмову у відкритті апеляційного провадження.
Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції виходив з того, що ухвала про задоволення клопотання учасника справи про розгляд справи в режимі відеоконфенції в приміщенні суду не може бути оскаржена в апеляційному порядку.
Так, статтею 294 КАС України визначено ухвали, на які можуть бути подані апеляційні скарги окремо від рішення суду.
Положеннями статті 294 КАС України встановлено вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.
Ухвала суду першої інстанції про задоволення клопотання учасника справи про розгляд справи в режимі відеоконфенції в приміщенні суду не входить до переліку ухвал, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню.
Отже, Верховний Суд констатує, що суд апеляційної інстанції, дійшовши висновку про необхідність відмови у відкритті апеляційного провадження щодо ухвали Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04 червня 2025 року про задоволення клопотання учасника справи про розгляд справи в режимі відеоконфенції в приміщенні суду, вірно застосував положення пункту 1 частини першої статті 299 КАС України, правильне її застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначеної норми процесуального права.
Щодо посилання позивача на постанову Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2024 року у справі №806/5175/14 (провадження №11-227апп24), то Суд зазначає, що вона є нерелевантною до цієї справи.
Так, у справі №806/5175/14  Великою Палатою Верховного Суду вирішувалась правова проблема щодо можливості оскарження ухвали суду першої інстанції про відмову в поновленні провадження у справі окремо від рішення суду, з метою дотримання статті 6 Конвенції щодо розгляду справи в розумні строки та основних засад (принципів) адміністративного судочинства, таких як верховенства права, забезпечення права на апеляційний перегляд справи, розумність строків розгляду справи (частина третя статті 2 КАС України). 
Велика Палата Верховного Суду виснувала, що така ухвала підлягає оскарженню в апеляційному порядку як така, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, оскільки поновити свої права особою, яка подає апеляційну скаргу, в інший спосіб, аніж шляхом оскарження в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду, неможливо, а тому дійшла висновку, що висновок суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження на ухвалу суду першої інстанції про відмову в поновленні провадження, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, суперечить верховенству права, а також ефективному захисту порушених прав і свобод людини та не відповідає принципу розумності строків розгляду справи, оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції прийнята без з`ясування судом обставин, що мають значення для вирішення справи.
У справі, що розглядається, позивачем подано апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції, яка не перешкоджає подальшому провадженню у справі, а тому не може бути оскаржена в апеляційному порядку.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
Частиною другою статті 333 КАС України встановлено, що у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
За таких обставин, Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.
Керуючись статтями 248, 333 КАС України, Суд
У Х В А Л И В:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2025 року у справі №340/2790/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язати вчинити певні дії.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає. 

Судді                                                                                          М.В. Білак
                                                                                          
                                                                                          В.Е. Мацедонська

                                                                                          Ж.М. Мельник-Томенко