П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

13 серпня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 420/27228/24	

Перша інстанція: суддя Харченко Ю.В.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:  
              Головуючого:              Градовського Ю.М.
              суддів:                          Бітова А.І.,  
                                                    Єщенка О.В.,                           
          розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2024р. по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСТРАФУД» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И Л А:
У серпні 2024р. ТОВ «ЕКСТРАФУД» звернулося до суду із позовом до ГУ ДПС в Одеській області, у якому просило:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області №19140/15-32-07-07-23 від 7.05.2024р..
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що за результатами проведення документальної позапланової виїзної перевірки, податковим органом складено Акт перевірки від 29.03.2024р. за №11939/15-32-07-07-18, у висновках якого встановлено порушення п.1,3 ст.13 ЗУ «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018р. №2473-VІІІ із змінами і доповненнями, з урахуванням п.21 розділу II Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого Постановою Правління НБУ від 2.01.2019р. №5, із змінами і доповненнями в частині дотримання законодавчо встановленого строку розрахунків – несвоєчасне надходження товару, у т.ч. по спірним контрактам.
Ні підставі вказаного, 7.05.2024р. ГУ ДПС в Одеській області було прийнято податкове повідомлення-рішення за №19140/15-32-07-07-23 від 7.05.2024р., яким покладено на позивача податкове зобов`язання у вигляді пені за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, невиконання зобов`язань та штрафних санкцій за порушення вимог валютного законодавства в розмірі 289 861,3грн.
Позивач не погоджується із вказаним рішення податкового органу та зазначив, що сума пені, яка зазначена в ППР, розрахована неналежним чином, а вірний розмір пені складає 231 889,2грн. (сума пені за контрактом 06/22 – 205 559,79грн та за контрактом 20/22 – 26 329,41грн). До того ж в графі ППР «період фінансово-господарської діяльності платника податків, при здійсненні якої вчинено ці порушення» зазначено, що термін прострочки терміну розрахунків у сфері ЗЕД по операції від 24.06.2022р. в сумі 20 000дол.США складає 165 днів, що не відповідає дійсності та суперечить доданому до цього ж ППР розрахунку пені, адже прострочка складає лише 15 днів.
Посилаючись на вказане просив позов задовольнити.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2024р. адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області №19140/15-32-07-07-23 від 7.05.2024р..
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС в Одеській області на користь ТОВ «ЕКСТРАФУД» судові витрати по сплаті судового збору у сумі: 4   347,92грн..
В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову, посилаючись на порушення норм права.
Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.
Відповідно до ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що контролюючий орган приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення з порушенням чинних норм податкового законодавства, оскільки податковим органом при обчисленні грошових зобов`язань за спірним ППР дійсно використано помилковий курс валют, а тому неправомірно визначено контролюючим органом суму грошових зобов`язань.
Вирішуючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.
Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи під час апеляційного розгляду, що на підставі направлення від 18.03.2024р. за №4963/15-32-07-07-16, виданого ГУ ДПС в Одеській області, головним державним інспектором відділу перевірок фінансових операцій управління податкового аудиту ГУ ДПС в Одеській області Долгініною І.О., відповідно до пп.191.1.4 п.191.1 ст.191, пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.69.351 п.69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України від 2.10.2010р. №2755-VI (зі змінами та доповненнями), та на підставі наказу ГУ ДПС в Одеській області від 5.03.2024р. за №2011-п була проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «ЕКСТРАФУД» з питань дотримання вимог валютного законодавства за контрактами від 14.03.2022р. №06/22, від 21.04.2022р. №20/22, від 16.05.2022р. №23/22 за період з 14.03.2022р. по дату закінчення документальної позапланової виїзної перевірки. 
Перевірка проводилася з 18.03.2024р. по 22.03.2024р..
За результатом перевірки складено Акт перевірки від 29.03.2024р. за №11939/15-32-07-07-18, у висновках якого встановлено порушення вимог п.1,3 ст.13 ЗУ «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018р. №2473-VІІІ із змінами і доповненнями, з урахуванням п.21 розділу II Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого Постановою Правління НБУ від 2.01.2019р. за №5, із змінами і доповненнями, в частині дотримання законодавчо встановленого строку розрахунків – несвоєчасне надходження товару, у т.ч. по контрактам: 
- від 14.03.2022р. за №06/22, укладеного з нерезидентом FRESKBANA S.A. (Еквадор) – 75 553,85дол.США; 
- від 21.04.2022р. за №20/22, укладеного з нерезидентом "ZAMIRA DIS TIC. LTD. STI." (Туреччина) – 20 000дол.США.
На підставі встановлених порушень, 7.05.2024р. ГУ ДПС в Одеській області прийнято податкове повідомлення-рішення за №19140/15-32-07-07-23, відповідно до якого платником податків ТОВ «ЕКСТРАФУД» не вжито заходів щодо дотримання правил та норм валютного законодавства, в результаті чого повернення валютних коштів сумі 75 553,85дол.США (еквівалент 2 210 320,32грн.) за контрактом №06 /22 від 14.03.2022р., укладеного з нерезидентом FRESKBANA S.A (Еквадор), та 20 000дол.США (еквівалент 585 098грн.) за контрактом від 21.04.2022р. за №20/22, укладеного з нерезидентом "ZAMIRA DIS TIC, LTD. STI." (Туреччина), здійснено із порушенням граничних строків, згідно наданих до перевірки документів (Контракт від №06/22 від 14.03.2022р., контракт від 21.04.2022р. №20/22, банківські документи ПАТ «БАНК ВОСТОК в іноземній валюті, митні декларації, регістри бухгалтерського обліку за субрахунком 632, податкова інформація ДПС від 1.02.2023р. №2238/7/99-00-07-05-02-07; період фінансово-господарської діяльності платника податків, при здійсненні якої вчинено ці порушення: 75 553,85дол.США – 31 день, (з 21.12.2022р. по 20.01.2023р.); 20 000дол.США – 165 днів (з 21.12.2022р. по 4.01.2023р.). 
Отже, відповідно до ППР податковим органом було покладено на товариство податкове зобов`язання у вигляді пені за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, невиконання зобов`язань та штрафних санкцій за порушення вимог валютного законодавства в розмірі 289 861,3грн.
Не погодившись із вказаним рішенням податкового органу, товариство звернулося зі скаргою (вих. №27052024-1156/ ДПС від 27.05.2024р., вх. ДПС №21845/6 від 30.05.2024р.) до ДПС України, в якій товариство просило ППР скасувати. 
Так, розглянувши скаргу товариства, ДПС України було направлено товариству рішення про результати розгляду скарги №21382/6/99-00-06-01-02-06 від 12.07.2024р., яким було залишено скаргу товариства без задоволення, а ППР – без змін.
Позивач не погодився з правомірністю вищевказаного податкового повідомлення-рішення, у зв`язку із чим звернувся до суду із даним позовом.
Перевіряючи правомірність та законність оскаржуваних дій та оскаржуваного податкового повідомлення-рішення податкового органу, з урахуванням підстав, за якими позивач пов`язує їх протиправність та скасування, колегія суддів виходить з наступного.
У відповідності до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Приписами п.1.1 ст.1 ПК України визначено, що ПК України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. 
Правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ, відповідальність за порушення валютного законодавств визначено ЗУ «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018р. за №2473-VIII (надалі – Закон №2473).
Так, положеннями ст.13 Закону №2473 встановлено, що Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів. У разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів грошові кошти підлягають зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав - з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акта, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання. У разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати).
Порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості.
У разі якщо виконання договору, передбаченого частинами 2 або 3 цієї статті, зупиняється у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин, перебіг строку розрахунків, установленого згідно з частиною першою цієї статті, та нарахування пені відповідно до частини п`ятої цієї статті зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин. Підтвердженням виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин є відповідна довідка уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту).
Пунктом 21 розділу ІІ Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління НБУ від 2.01.2019р. за №5, встановлено, що граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.
Згідно п.142 постанови Правління НБУ від 24 лютого 2022р. за №18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» визначено, що граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 180 календарних днів та застосовуються до операцій, здійснених з 5 квітня 2022р. (надалі - Постанова № 18).
Граничні строки розрахунків, зазначені в п.14 прим.2 цієї постанови не поширюються на операцію з експорту, імпорту товарів (уключаючи незавершені розрахунки за операцією), сума якої (в еквіваленті за офіційним курсом гривні до іноземних валют, розмір, передбачений ст.20 ЗУ «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» (надалі - незначна сума), крім дроблення операцій з експорту товарів або дроблення валютних операцій (п.14 прим.3 Постанови №18).
Відповідно до частини першої ст.20 ЗУ «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» від 6.12.2019р. №361-ІХ, фінансові операції є пороговими, якщо сума, на яку здійснюється кожна із них, дорівнює чи перевищує 400 тис. грн. (для суб`єктів господарювання, які проводять лотереї та/або азартні ігри, – 55 тисяч гривень) або дорівнює чи перевищує суму в іноземній валюті, банківських металах, інших активах, еквівалентну за офіційним курсом гривні до іноземних валют і банківських металів 400 тис. грн. на момент проведення фінансової операції (для суб`єктів господарювання, які проводять лотереї та/або азартні ігри, – 55 тис. грн.).
Порушення резидентами граничного строку розрахунків згідно із частиною п`ятою статті 13 Закону № 2473 тягне за собою нарахування пені за кожен день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом НБУ, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи під час апеляційного розгляду, що щодо контракту від 14.03.2022р.  за№06/22 укладеного між позивачем та нерезидентом FRESKBANA S.A. (Постачальник, Еквадор: Pedro Carbo 1014 1st floor of/103 Guayaquil Ecuador. BANCO PICHINCHA), податковим органом нараховано пеню в розмірі 256 949,56грн.
Так, як зазначалось вище, згідно із ч.5 ст.13 Закону №2473 порушення резидентами граничного строку розрахунків тягне за собою нарахування пені за кожен день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом НБУ, встановленим на день виникнення заборгованості. 
Відповідно до даних з додатку №3 до Акту пеня розрахована наступним чином:
- 31 х (75 553,85дол. США * 36,5686) х 0,3% = 256 949,56 грн, де « 31» – кількість днів прострочення; « 75 553,85дол.США» – сума операції, за якою Товариством були порушені строки розрахунку (вартість недопоставленого товару); « 36,5686» – курс НБУ гривні до долару США на момент виникнення заборгованості; « 0,3%» – ставка пені за кожен день прострочення; « 256 949,56грн.» – сума пені.
З наведеного вбачається, що фіскальним органом було невірно визначено курс валюти, адже під час розрахунку пені мав бути використаний курс на момент виникнення заборгованості – 75 553,85дол.США (вартість недопоставленого товару), яка виникла в момент здійснення Товариством авансового платежу на користь постачальника, а саме – 24.06.2022р.. 
Отже, під час розрахунку пені необхідно було використати курс гривні щодо долару США на 24.06.2022р., а саме: 29,2549грн. за 1дол.США (за даними НБУ).
Враховуючи вищевказане, судова колегія вважає, що по контракту від 14.03.2022р. №06/22 за прострочення граничного строку на поставку товару по операції від 24.06.2022р. на суму 75 553,85дол.США (авансовий платіж) Податковим органом мало б бути нараховано пеня відповідно до наступного розрахунку:
- 31 х (75 553,85дол. США * 29,2549) х 0,3% = 205 559,79грн., де « 31» – кількість днів прострочення; « 75 553,85 дол. США» – сума операції, за якою Товариством були порушені строки розрахунку (вартість недопоставленого товару); « 29,2549» – курс НБУ гривні до долару США на момент виникнення заборгованості – на 24.06.2022 року; « 0,3%» – ставка пені за кожен день прострочення; « 205 559,79 грн» – належна сума пені.
Що стосується контракту від 21.04.2022р. за №20/22 укладеного між позивачем та нерезидентом «ZAMIRA DIS TIC. LTD. STI.» (Постачальник, Туреччина: CANKYA MAH.4716 SK GUNES CARSISI N0:29/30 AKDENIZ/MERSIN/TURKEY), то з матеріалів справи вбачається, що податковим органом було нараховано пеню в розмірі 32 911,74грн.
Відповідно до даних з додатку №3 до Акту пеня розрахована податковим органом наступним чином:
- 15 х (20 000дол.США * 36,5686) х 0,3% = 32 911,74 грн, де « 15» – кількість днів прострочення; « 20 000дол.США» – сума операції, за якою Товариством були порушені строки розрахунку (вартість недопоставленого товару); « 36,5686» – курс НБУ гривні до долару США на момент виникнення заборгованості; « 0,3%» – ставка пені за кожен день прострочення; « 32 911,74 грн» – сума пені.
Судова колегія звертає увагу на те, що податковим органом і в даному випадку було невірно визначено курс валюти, оскільки під час розрахунку пені мав бути використаний курс на момент виникнення заборгованості – 20 000дол.США (вартість недопоставленого товару), яка виникла в момент здійснення товариством авансового платежу на користь постачальника – 24.06.2022р.. 
Отже, під час розрахунку пені необхідно було використати курс гривні щодо долару США на 24.06.2022р., а саме: 29,2549грн. за 1дол.США (згідно даних НБУ).
Тобто, по контракту від 21.04.2022р. №20/22 за прострочення граничного строку на поставку товару по операції від 24.06.2022р. на суму 20 000дол.США (авансовий платіж) Податковим органом мало б бути нараховано пені відповідно до наступного розрахунку:
- 15 х (20 000дол.США * 29,2549) х 0,3% = 26 329,41грн., де « 15» – кількість днів прострочення; « 20 000дол.США» – сума операції, за якою Товариством були порушені строки розрахунку (вартість недопоставленого товару); « 29,2549» – курс НБУ гривні до долару США на момент виникнення заборгованості – на 24.06.2022 року; « 0,3%» – ставка пені за кожен день прострочення; « 26 329,41 грн» – належна сума пені.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що позивачем не заперечується факт недотримання вимог валютного законодавства, проте, з даного приводу судова колегія також враховує те, що наслідком встановлення судом невідповідності частини рішень суб`єкта владних повноважень вимогам чинного законодавства є визнання такого акту частково протиправним, при умові, що цю частину може бути ідентифіковано (виокремлено, названо) та що без неї оспорюваний акт в іншій частині (частинах) не втрачає свою цілісність, значення. Зокрема, частково протиправним можна визнати якусь частину, пункт, речення рішення або рішення в частині нарахування певної суми окремого виду податку чи збору, накладення штрафних (фінансових) санкцій в якійсь сумі.
Оскільки у спірному податковому повідомленні-рішенні податковим органом визначена одна єдина сума нарахованої пені, а отже оспорюваний акт не може зберегти свою цілісність і значення у разі визнання судом цього рішення частково протиправним, а тому воно підлягає скасуванню судом повністю.
Окрім того, судова колегія зазначає, що податковим органом не було спростовано факту використання фіскальним органом помилкового курсу валюти при обчисленні грошових зобов`язань за спірним ППР.
Враховуючи вищевказане, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що при неправомірному визначенні контролюючим органом суми грошових зобов`язань, відповідні податкові-повідомлення-рішення підлягають скасуванню в повному обсязі, оскільки суд не уповноважений перебирати на себе дискреційні повноваження контролюючого органу з обчислення грошових зобов`язань.
Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
У контексті оцінки доводів позовної заяви та апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
В доводах апеляційної скарги апелянт посилався на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті. 
          За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.
          На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246,315,316 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області – залишити без задоволення.
          Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2025р. – залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий:                                                                      Ю.М. Градовський

                       Судді:                                                                                   А.І. Бітов                      

                    
                                        
                                                                                                                           О.В. Єщенко