ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 липня 2025 року
м. Київ
справа № 344/10774/23
провадження № 61-7305св25
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,
учасники справи:
позивачка -  ОСОБА_1 ,
відповідач - фізична особа-підприємець ОСОБА_2 ,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області у складі судді Бабій О. М. від 27 травня 2024 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду 
у складі колегії суддів: Луганської В. М., Девляшевського В. А., Фединяка В. Д., 
від 27 листопада 2024 рокуі ухвалив таку постанову. 
Зміст заявлених позовних вимог
1.           У червні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договорів, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди.
2.           На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначала, що між нею та 
ФОП ОСОБА_2 31 січня 2023 року було укладено договір поставки № 1088 та договір підряду № 1088/1, згідно з якими постачальник зобов`язався протягом строку їх дії надати у власність покупця обладнання для встановлення сонячної електростанції, а також власними силами з використанням власних інструментів, матеріалів зобов`язався виконати та здати в установлений договорами строк закінчені роботи, пов`язані з монтажем генеруючих установок, призначених для виробництва електричної енергії з сонячного випромінювання.
3.           06 березня 2023 року при виконанні монтажу електрогенеруючої установки, її запуску, інвертор Axsioma 15 kwt 48В належно не працював при включенні, не генерував замовлену потужність, у зв`язку з чим представником відповідача було знято інвертор Axsioma 15 kwt 48В та АКБ Must LiFe Po4 48V 200 Ah з місця встановлення з метою подальшого дослідження та з`ясування причин виходу з ладу. На наступний день представником відповідача вказані установки були відправленні до м. Львів та м. Хмельницький.
4.           Позивачка зазначала, що несправність вказаних приладів було виявлено відразу після встановлення і запуску представником відповідача електрогенеруючої установки.
5.           Вказувала на те, що неодноразово просила відповідача надати копію сертифікатів відповідності, гарантійні талони, інші документи, які б свідчили про належну якість приладів, проте ці вимоги залишилися відповідачем поза увагою.
6.           Згідно з пунктом 6.1 договору поставки покупець має право в письмовій формі висувати постачальнику претензію протягом п`яти робочих днів з моменту поставки товару. У разі виявлення товару, який не відповідає чинним стандартам якості та технічним нормам, складається рекламація.
7.           Враховуючи те, що недолік товару було виявлено саме під час запуску електроустановки, вважає, що постачальник був належним чином повідомлений про істотні недоліки поставленого ним інвертора Axioma 15 kwt 48B та АКБ Must LiFePo4 48V 200Ah ще 06 березня 2023 року.
8.           Намагаючись у досудовий спосіб врегулювати спір, вона неодноразово зверталася до відповідача з нагадуваннями різного роду та проханнями надати аналогічний товар належної якості. Більше того, погодилася на поставку інвертора та акумулятора інших виробників, а саме: «Deye» 12 кВт і «LiFeP04 Pylontech USS000». Однак жодних дій з боку відповідача не було вчинено.
9.           Вважала, що внаслідок неправомірних дій та повної бездіяльності відповідача, а також ведення ним нечесної підприємницької практики порушені її права та інтереси, як споживача, на отримання товару належної якості в обумовлені сторонами строки.
10.        30 березня 2023 року вона пред`явила відповідачу претензію з вимогою негайного повернення сплачених коштів у розмірі 9 250 доларів США, однак претензія повернута з позначкою «за закінченням терміну зберігання». Вказана претензія була про продубльована нею на вайбер відповідача.
11.        13 травня 2023 року вона повторно направила претензію, на яку отримала відповідь, в якій вказано про виконання умов договорів.
12.        Посилаючись на частину першу статті 8 та частину першу статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», ОСОБА_1  просила суд розірвати договори поставки № 1088 від 31 січня 2023 року та підряду № 1088/1 від 31 січня 2023 року, укладені між нею та відповідачем, в частині невиконаного відповідачем зобов`язання та стягнути грошові кошти у розмірі 9 250 доларів США вартості оплаченого товару, 92 500 доларів США - десятикратної вартості продукції, 20 000 грн моральної шкоди.
Короткий зміст судових рішень суду першої інстанції
13.        Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області 
від 27 травня 2024 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
14.        Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідач повністю виконав свої зобов`язання за договором поставки, позивачка на момент поставки товару претензій до товару не мала. Відповідач частково виконав договір підряду, однак позивачка умови цього договору не виконала. Під час монтажу (виконання договору підряду) виявилося, що частина обладнання працює некоректно, але жодних актів сторони між собою не підписували. Відповідач за власний рахунок перевірив обладнання та усунув недоліки, але позивачка не бажає виконувати умови договору підряду та прийняти обладнання. Встановивши вказані обставини, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених вимог.
Короткий зміст судових рішень суду апеляційної інстанції
15.        Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 27 листопада       2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 травня 2024 року змінено, викладено мотивувальну частину рішення в редакції цієї постанови.                    В іншій частині рішення суду залишено без змін. 
16.        Постанова апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки щодо якості поставленого обладнання. Істотний недолік інвертора підтверджується довідкою сервісного центру про те, що є заводський дефект. Згідно з довідкою сервісного центру після огляду та тестування інвертора було виявлено заводський дефект, що є гарантійним випадком. Було замінено плату «Контролборд». Після повторної діагностики в роботі обладнання недоліків не виявлено.
17.        Вимога ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 щодо розірвання договору поставки № 1088 від 31 січня 2023 року у зв`язку з наявністю істотних недоліків товару, які виникли з вини відповідача, як продавця (постачальника), до задоволення не підлягає внаслідок відсутності факту наявності істотних недоліків у проданих АКБ Must LiFePo4 48V 200Ah та гібридному інверторі Axioma energy 
15 кВт. Позивачка не приймає від відповідача прилади після усунення недоліків.
18.        Позивачкою не заявлено вимог безоплатного усунення недоліків товару чи їх заміни, а заявлено вимоги про розірвання договору поставки, стягнення їх вартості, тобто позов пред`явлено на підставі пункту 1 абзацу 2 частини першої статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів». Позивачкою не заявлялися вимоги щодо захисту її права у зв`язку з ненаданням відповідачем інформації стосовно проданого товару, тому доводи апеляційної скарги в цій частині апеляційний суд відхилив. 
Узагальнені доводи касаційної скарги
19.        06 червня 2025 року ОСОБА_1 через засоби поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення 
Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 травня 
2024 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 27 листопада 2024 року, ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.
20.        Підставами касаційного оскарження судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій заявниця зазначає неправильне застосування судами норм матеріального і порушення норм процесуального права, вказавши, що суди застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду 
у складі палати Касаційного господарського суду для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав і цінних паперів від 13 грудня 
2019 року у справі № 904/5002/19, а також постановах Верховного Суду 
від 30 вересня 2020 року у справі № 927/787/19, від 29 липня 2021 року у справі № 904/5217/19 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України), а також не дослідили зібрані у справі докази, не надали їм належної правової оцінки                 (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
21.        Касаційна скарга обґрунтована посиланням на те, що суди безпідставно переклали обов`язок доказування якості постановленого товару на покупця, вказуючи на те, що саме покупцем не доведений факт поставки неякісного товару, тобто товару з істотними недоліками.
22.         Заявниця вказує, що недоліки товарів були виявленні саме під час запуску електроустановки, фактично за участю представника відповідача, який був належним чином повідомлений про істотні недоліки поставленого ним інвертора Axsioma 15 kwt 48B та АКБ Must LiFePo4 48V 200 Ah ще в день монтажу, в усній формі. Відповідно нею виконано вимоги пункту 6.1 договору поставки щодо пред`явлення постачальнику товару претензії щодо якості товару. Через тривале мовчання та ігнорування відповідачем цієї проблеми, постачальнику додатково направлялася письмова претензія від 30 березня 2023 року щодо бездіяльності з усунення недоліків поставленого товару. Зазначає, що відповідач демонтував товари з істотними недоліками, скерувавши їх у визначені ним же сервісні центри, однак не поставив їй товар належної якості та не повернув на її законну вимог кошти, сплачені в рахунок вартості замовленого товару, що є неприпустимим. 
23.        Внаслідок неправомірних дій та повної бездіяльності відповідача, а також ведення ним нечесної підприємницької практики, були порушенні її права та інтереси, як споживача на отримання товару належної якості в обумовлені сторонами строки. 
24.        Зауважує, що суди попередніх інстанцій не звернули увагу на те, що долучені до матеріалів справи сертифікати якості втратили свою чинність. Окрім того, серед включеного до них переліку електроприладів відсутні: інвертор Axsioma 15 kwt 48B та АКБ Must LiFePo4 48V 200 Ah. Ненадання покупцю документу, що підтверджує якість товару, свідчить про грубе порушення відповідачем умов договору та положень частини другої статті 6 Закону України «Про захист прав споживача», яка чітко декларує обов`язок продавця (виробника, виконавця) на вимогу споживача надати йому документи, які підтверджують належну якість продукції.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
25.     Ухвалою Верховного Суду від 23 червня 2025 року відкрито касаційне провадження у справі № 344/10774/23 та витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу 
26.     У поданому відзиві на касаційну скаргу ФОП ОСОБА_2 , в особі представника ОСОБА_3 , посилається на те, що за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення в апеляційному порядку апеляційний суд дійшов правильного висновку про кваліфікацію спірних правовідносин з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для скасування оскаржених судових рішень. Вказує, що довідка із сервісного центру та акт технічного стану не підтверджують істотних недоліків приладів у розумінні пункту 12 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів». Позивачка проігнорувала інформацію про готовність передати відремонтоване обладнання та здійснити його монтаж з введенням в експлуатацію, що було передбачено укладеними договорами. Доводи касаційної скарги не спростовують висновків оскарженої постанови апеляційного суду та фактично зводяться до переоцінки доказів у справі.
27.     Враховуючи доводи відповідача про наявність підстав для продовження строку на подання відзиву на касаційну скаргу (ухвала касаційного суду про відкриття касаційного провадження була отримана відповідачем засобами поштового зв`язку лише 16 липня 2025 року), Верховний Суд на підставі                   статті 127 ЦПК України, а також, з метою об`єктивного дослідження усіх аргументів сторін спору, вважає за необхідне продовжити ФОП ОСОБА_2 строк на подання відзиву, до дати його подання - 22 липня 2025 року.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
28.        31 січня 2023 року між ОСОБА_1 та фізичною-особою підприємцем ОСОБА_2 укладено договір поставки № 1088, предметом якого є поставка покупцю обладнання для встановлення сонячної електростанції (генеруючих установок, призначених для виробництва електричної енергії з сонячного випромінювання).
29.        Згідно з пунктом 1.2 вказаного договору, найменування, одиниця обліку, ціна, кількість, асортимент та умови поставки товару вказуються в додатку № 1 до договору.
30.        З метою реалізації договору поставки № 1088 від 31 січня 2023 року було сформовано заяву про доставку товару № 1, яка підписана сторонами.
31.        Відповідно до пункту 3.3 вказаного договору строк поставки товару - не пізніше 30 календарних днів з моменту отримання від покупця завдатку, відповідно до пункту 4.1 договору.
32.        Пунктом 3.5 договору встановлено, що датою поставки товару (партії товару) вважається дата підписання сторонами накладної на отриманий товар (партію товару) за місцем поставки покупця.
33.        Позивачка оплатила товар згідно з умовами договору, внесла завдаток 5 000 доларів США та 10 лютого 2023 року сплатила за обладнання 9 455 доларів США, що підтверджується графіком платежів № 1088.
34.        31 січня 2023 року між ОСОБА_1 та відповідачем було укладено договір підряду № 1088/1, згідно з яким замовник доручає, а підрядник зобов`язується за завданням замовника та відповідно до кошторисної документації виконати та здати замовнику в установлений цим договором строк закінчені роботи, пов`язані з монтажем (генеруючих установок, призначених для виробництва електричної енергії з енергії сонячного випромінювання), потужністю 5, 2 кВт.
35.        При виконанні монтажу обладнання сонячної електростанції була виявлена некоректна робота АКБ Must LiFePo4 48V 200Ah та гібридного інвертору Axioma energy 15 кВт, у зв`язку з цим 07 березня 2023 року гібридний інвертор Axioma energy 15 кВт представником відповідача був відправлений на перевірку, що підтверджується копією накладної. 08 березня 2023 року в сервісний центр було направлено АКБ Must LiFePo4 48V 200Ah, що підтверджується та копією накладної.
36.        Інвертор Axioma energy 15 кВт надійшов до сервісного центру 10 березня 
2023 року, де було проведено його тестування та виявлено заводський дефект, що є гарантійним випадком. Було замінено плату «Контролборд». Після повторної діагностики в роботі обладнання недоліків не виявлено.
37.        Згідно з актом технічного стану виробу АКБ Must LiFePo4 48V 200Ah, що надійшов до сервісного центру 13 березня 2023 року із заявленою несправністю: не тримає ємність, під час проведення діагностики було виявлено, що акумуляторна батарея перебуває станом на 17 березня 2023 року в робочому стані, тримає ємність. Візуальний огляд акумуляторної батареї виявив пошкодження корпусу (вм`ятина на правому верхньому куті) та подряпина. Висновок технічного стану акумуляторної батареї: під час проведення діагностики заявлений дефект не підтвердився.
38.        31 березня 2023 року позивачка на адресу відповідача направила претензію, в якій зазначила, що з моменту зняття та відправлення несправного товару (гібридний інвертор Axioma energy 15 кВт, АКБ Must LiFePo4 48V 200Ah) минув місяць і їй не здійснено його заміну, не повернуто кошти та зазначила, що розриває з відповідачем договір поставки № 1088 та договір підряду № 1088/1 від 31 січня 2023 року, вимагала повернути кошти у розмірі 9 250 доларів США.
39.        Відповідач у відповідь на претензію 18 квітня 2023 року повідомив позивачку, що вказаний інвертор та АКБ пройшли всі налагоджувальні роботи та знаходяться в робочому стані, постачальник готовий здійснити передачу та підключення вказаного обладнання до вже змонтованої сонячної електростанції.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
40.        Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга до задоволення не підлягає.
41.        Згідно з пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
42.        Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
43.        Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
44.        Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
45.        Згідно з пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
46.        Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
47.        Згідно зі статтею 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів (стаття 627 ЦК України).
48.        Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
49.        Статтею 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
50.        Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому (частина перша статті 659 ЦК України).
51.        За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (стаття 837 ЦК України).
52.        За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (частини перша, друга статті 712 ЦК України).
53.        До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
54.        Відповідно до частин першої, другої статті 675 ЦК України товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу. Договором або законом може бути встановлений строк, протягом якого продавець гарантує якість товару (гарантійний строк).
55.        Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним, у силу статті 664 ЦК України, у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар.
56.        Згідно зі статтею 678 ЦК України покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 
3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару.
57.        Права покупця у разі продажу йому товару неналежної якості визначено статтею 708 ЦК України.
58.        Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.
59.        Відповідно до статті 6 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виробник) зобов`язаний передати споживачеві продукцію належної якості.
60.        Згідно з частиною четвертою статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» за наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.
61.        Статтею 15 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору.
62.        Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, у порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.
63.        У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, у порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.
64.        Частиною третьою статті 8 цього Закону передбачено, що вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті, пред`являються на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача. Споживач має право пред`явити одну з вимог, передбачених частиною першою цієї статті, а в разі її невиконання заявити іншу вимогу, передбачену частиною першою цієї статті.
65.        Недоліком є будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що пред`являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем). Істотний недолік - це недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором (пункти 12, 15 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів»).
66.        Відповідно до частини шостої статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» за наявності товару вимога споживача про його заміну підлягає негайному задоволенню, а в разі виникнення потреби в перевірці якості - протягом чотирнадцяти днів або за домовленістю сторін.
67.        Саме на споживача покладається обов`язок довести наявність істотного дефекту продукції, а тягар доказування причин виникнення недоліку товару покладений на продавця.
68.        Подібні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 559/388/17, від 14 січня 2021 року у справі № 755/11237/17, від 26 січня 2022 року у справі № 755/5301/16, від 26 лютого 2025 року у справі 
№ 619/3972/21 (провадження № 61-5655св24).
69.        Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 02 жовтня 2012 року у справі № 23/236 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 523/6003/14-ц (провадження № 14-84цс18), обов`язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) закон покладає саме на замовника.
70.        Суди встановили, що відповідач на виконання договору поставки передав позивачці зазначене в додатку № 1 до договору поставки обладнання. При виконанні монтажу обладнання 06 березня 2023 року - сонячної електростанції, була виявлена некоректна робота АКБ Must LiFePo4 48V 200Ah та гібридного інвертору Axioma energy 15 кВт. У зв`язку з цим вказане обладнання за згодою позивачки було знято з місця встановлення з метою встановлення причин виходу з ладу. 
71.        07 березня 2023 року гібридний інвертор Axioma energy 15 кВт представником відповідача був відправлений на перевірку, що підтверджується копією накладної. 08 березня 2023 року в сервісний центр було направлено АКБ Must LiFePo4 48V 200Ah, що підтверджується та копією накладної. Інвертор Axioma energy 15 кВт надійшов до сервісного центру 10 березня 2023 року, де було проведено його тестування та виявлено заводський дефект, що є гарантійним випадком. Було замінено плату «Контролборд». Після повторної діагностики в роботі обладнання недоліків виявлено не було. 
72.        Згідно з актом технічного стану виробу АКБ Must LiFePo4 48V 200Ah, що надійшов до сервісного центру із заявленою несправністю: не тримає ємність, під час проведення діагностики заявлений дефект не підтвердився. 
73.        Суди встановили, що недоліки постановленого товару, які спричинили некоректну роботу сонячної електростанції, було усунуто постачальником.
74.        Згідно з частинами першою-четвертою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
75.        Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
76.        Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).
77.        Змінюючи мотиви суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог, апеляційний суд, дослідивши наявні у справі докази та давши їм належну оцінку, загалом дійшов обґрунтованих висновків про те, що позивачка не довела порушення її прав відповідачем, який підтвердив, що усунув недоліки поставленого товару - сонячної електростанції. 
78.        За згодою позивачки обладнання сонячної електростанції (інвертор та акумуляторна батарея) було частково знято з місця їх встановлення з метою встановлення причин виходу із ладу. Вказані обставини не заперечуються сторонами.
79.        У порядку проведення гарантійного ремонту на інверторі Axioma energy                     15 кВт замінено плату «Контролборд», після чого в його роботі недоліків не виявлено. Також не було виявлено дефектів у роботі АКБ Must LiFePo4 48V 200Ah.
80.        З урахуванням викладеного, слід погодитися з судами попередніх інстанцій про те, що вимоги позивачки про розірвання оскаржених договорів поставки 
№ 1088 від 31 січня 2023 року та підряду № 1088/1 від 31 січня 2023 рокуу зв`язку з наявністю істотних недоліків товару до задоволення не підлягають, оскільки недоліки у проданих їй АКБ Must LiFePo4 48V 200Ah та гібридному інверторі Axioma energy 15 кВт були усунуті і це обладнання підлягає поверненню позивачці з метою завершення монтажу сонячної електростанції. 
81.        Відповідач у квітні 2023 року повідомив позивачку у відповіді на претензію, що недоліки обладнання усунуто, однак позивачка не приймає від відповідача прилади після усунення недоліків, що не заперечується позивачкою.
82.        З урахуванням зазначеного, позивачкою не доведення факту порушення її прав, передбачених Законом України «Про захист прав споживачів».
83.        Судами також було враховано, що відповідачем було надано сертифікати якості, декларації про відповідність, декларацію про відповідність технічним вимогам регламентів на інвертор Axioma 15кВт на 2023 рік. Відповідачем не надано документів, які б підтверджували відповідності на АКБ Must LiFePo4 48V 200Ah, разом з тим позивачкою не заявлялися вимоги щодо захисту її права з підстав ненадання відповідачем інформації стосовно проданого товару чи документації щодо нього.
84.        Аналізуючи питання обсягу дослідження заявлених у позові доводів заявниці по суті спору та їх відображення в оскаржених судових рішеннях, питання вмотивованості висновків суду апеляційної інстанції, Верховний Суд виходить з того, що у справі, яка розглядається, сторонам надано мотивовану відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені у касаційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду апеляційної інстанції щодо мотивів відмови у задоволенні позовних вимог, зводяться значною мірою до переоцінки доказів.
85.        Слід зазначити, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палата Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц). 
86.        Висновки суду апеляційної інстанції, з урахуванням встановлених у цій справі обставин, не суперечать висновкам Верховного Суду, на які містяться посилання у касаційній скарзі.
87.        Верховний Суд неодноразово зауважував, що зважаючи на різноманітність правовідносин та обставин, які стають підставою для виникнення спорів у судах, ураховуючи фактичні обставини, які встановлюються судами на підставі наданих сторонами доказів у кожній конкретній справі, суди повинні самостійно здійснювати аналіз правовідносин та оцінку релевантності і необхідності застосування правових висновків Верховного Суду в кожній конкретній справі (постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 лютого 2022 року у справі  
№ 201/16373/16-ц, від 08 серпня 2023 року у справі № 910/8115/19 (910/13492/21)).
88.        Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
89.        З урахуванням доводів касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження у справі, меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 400 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для скасування оскаржених судових рішень судів попередніх інстанцій. 
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
1.           Касаційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення.
2.           Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області 
від 27 травня 2024 року з урахуванням змін, внесених за результатами апеляційного розгляду, та постанову Івано-Франківського апеляційного суду 
від 27 листопада 2024 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                       Є. В. Синельников
 
                                                                                                О. М. Осіян
 
                                                                                                В. В. Шипович