РІШЕННЯ
Іменем України

01 вересня 2025 року 
м. Київ

справа №990/153/25
адміністративне провадження № П/990/153/25  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Тацій Л.В.,
суддів: Бевзенка  В.М.,  Єзерова А.А.,  Стеценка С.Г.,  Шарапи В.М., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу № 990/153/25 за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
РУХ СПРАВИ
11.04.2025 ОСОБА_1 (далі також - позивач, ОСОБА_1 ) через представника - адвоката Плецьку Юлію Вікторівну звернувся до Верховного Суду як до суду першої інстанції із позовною заявою до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (далі також - відповідач, ВККС України, Комісія), в якій позивач просить:
визнати протиправним та скасувати рішення ВККС України від 12.03.2025 №49/зп-25, в частині, в якій відмовлено ОСОБА_1 у допуску до другого етапу кваліфікаційного оцінювання "Дослідження досьє та проведення співбесіди" та визнано таким, що не підтвердив здатності здійснювати правосуддя в апеляційних адміністративних судах, припинити участь у кваліфікаційному оцінюванні та оголошеному рішенням Комісії від 14.09.2023 № 94/зп-23 (зі змінами) конкурсі на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних судах 101 кандидата на посади суддів;
зобов`язати ВККС України допустити кандидата на посади суддів апеляційних адміністративних судів ОСОБА_1 , як такого що успішно склав кваліфікаційний іспит, до другого етапу кваліфікаційного оцінювання "Дослідження досьє та проведення співбесіди" у межах конкурсу, оголошеного рішенням Комісії від 14.09.2023 №94/зп-23.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 покликається на порушення процедури та порядку оцінювання кваліфікаційного іспиту. Зокрема, позивач вказує, що етап «Кваліфікаційний іспит» оцінюється за загальним результатом у відповідності до вимог статті 74 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон №1402-VIII), шляхом додавання результатів кожної його стадії, за результатом чого у разі набрання більше 75 відсотків максимально можливого балу кваліфікаційного іспиту, приймається рішення про допуск учасника до наступного етапу. 
У позовній заяві викладені також мотиви, які свідчать про виникнення у ОСОБА_1 сумнівів щодо можливості колегією ВККС у повному складі з дотриманням встановленого порядку та використання інформаційної системи здійснити якісну перевірку практичного завдання. Такі твердження ґрунтуються на інформації ЗМІ про перебування члена Комісії ОСОБА_2 у період з 24.02.2025 по 11.03.2025 у відпустці та на лікарняному. 
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.04.2025 визначено склад суду для розгляду справи: головуючий - Тацій Л. В., судді: Бевзенко В. М., Єзеров А. А., Стеценко С. Г., Стрелець Т. Г. 
Ухвалою Верховного Суду від 14.04.2025 відкрито провадження у справі № 990/153/25 та витребувано у Вищої кваліфікаційної комісії суддів України належним чином засвідчені копії: матеріалів із виконанням практичного завдання ОСОБА_1 25.02.2025 для кандидатів на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних адміністративних судах у межах конкурсу, оголошеного рішенням Комісії від 14.09.2023 № 94/зп-23 (зі змінами); відомості оцінювання результатів перевірки виконання ОСОБА_1 25.02.2025 практичного завдання; інформації щодо складу комісії, яка приймала участь у перевірці та оцінюванні практичного завдання, виконаного ОСОБА_1 25.02.2025, інших документів, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Разом з позовною заявою, 11.04.2025 у автоматизованій системі документообігу суду зареєстрована заява представника ОСОБА_1 - адвоката Плецької Ю. В. про забезпечення доказів.
Ухвалою Верховного Суду від 15.04.2025 відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення доказів. 
21.04.2025 до Суду надійшла заява позивача про витребування доказів.
08.05.2025 позивач звернувся до Суду із заявою про його та представника участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Ухвалами Верховного Суду від 12.05.2025 задоволені заяви про участь позивача та його представника в судовому засіданні в режимі відеоконференції. 
У судовому засіданні, призначеному на 12.05.2025 Судом постановлена ухвала про витребування доказів у Комісії. 
27.05.2025 до Верховного Суду відповідачем надані витребувані докази. 
Крім того, відповідач надіслав відзив на позов, у якому заперечує проти його задоволення, покликається на те, що відповідно до оскаржуваного рішення Комісії від 12.03.2025 № 49/зп-25 ОСОБА_1 за результатами оцінювання першого судового рішення (код кандидата 0051337) отримав 52,5 бала, а за результатами другого (код кандидата 0023958) - 57, 5 бала, що у сумі становить 110 балів та є нижчим за прохідний бал (менше 75 відсотків від максимально можливого бала) за виконання практичного завдання з відповідної спеціалізації суду. Вказані обставини є підставою для визначення позивача таким, що не склав кваліфікаційний іспит, відповідно, відмову у допуску до другого етапу кваліфікаційного оцінювання.
На переконання відповідача, рішення Комісії містить в собі всі необхідні елементи та мотивоване.
У відзиві зазначено також, що доводи ОСОБА_1 щодо «сумнівів у реальності проведення оцінки кожним окремим членом екзаменаційної комісії у складі колегії» є припущеннями, які спростовуються змістом екзаменаційних відомостей, відповідно до яких позивачу за результатами перевірки кожного практичного завдання кожним окремим членом екзаменаційної комісії, визначеної рішенням Комісії від 22.01.2025 № 21/зп-25, виставлено окремий (індивідуальний) бал.
Водночас фіксація та відображення у будь-якій формі (зокрема і в екзаменаційній відомості) міркувань чи висновків членів екзаменаційної комісії, що проводили перевірку практичного завдання, щодо окремих показників та елементів, яких] не відповідало викопане кандидатом завдання, не передбачено положеннями чинного законодавства, якими встановлено як порядок кваліфікаційного іспиту, так і його методику. Зазначене узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними, зокрема у постанові від 08.10.2019 у справі №  9901/49/19.
Узагальнюючи, Комісія наголошує на тому, що конкурсна процедура та процедура кваліфікаційного оцінювання стосовно позивача проведена в порядку та відповідно до вимог чинного законодавства України, дії Комісії були повністю регламентовані нормами Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та нормативними актами, прийнятими Комісією на основі положень Закону, будь-які порушення прав, свобод чи законних інтересів позивачки як учасника процедури конкурсу та кваліфікаційного оцінювання відсутні, оскаржувані рішення Комісії містять правові підстави та мотиви їх ухвалення.
Розпорядженням Заступника керівника Апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 17.06.2025 № 559 призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку з обранням до Великої Палати Верховного Суду судді Стрелець Т. Г.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 17.06.2025 визначено склад колегії для розгляду справи: головуючий- Тацій Л. В., судді: Бевзенко В. М., Єзеров А. А., Стеценко С. Г., Шарапа В. М.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ 
Рішенням Комісії від 14.09.2023 № 94/зп-23 (зі змінами) оголошено конкурс на зайняття 550 вакантних посад суддів в апеляційних судах, зокрема в апеляційних судах із розгляду адміністративних справ, із заявою про участь в якому звернувся, зокрема, ОСОБА_1 (далі - конкурс).
Рішенням Комісії від 19.06.2024 № 184/зп-24 призначено кваліфікаційне оцінювання в межах конкурсу на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних адміністративних судах 172 кандидатів. Цим рішенням також встановлено черговість етапів кваліфікаційного оцінювання: перший - складання кваліфікаційного іспиту; другий - дослідження досьє та проведення співбесіди.
Також рішенням Комісії від 21.08.2024 № 260/зп-24 затверджено тип 2 практичного завдання для виконання кандидатами на зайняття 550 вакантних посад суддів в апеляційних судах під час кваліфікаційного іспиту в межах конкурсу. 
Рішенням Комісії від 11.09.2024 № 270/зп-24 (зі змінами) призначено кваліфікаційний іспит під час кваліфікаційного оцінювання в межах конкурсу на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних судах, оголошеного рішенням Комісії від 14.09.2023 № 94/ зп-23 (зі змінами), зокрема ОСОБА_1 , та визначено черговість етапів його проведення: 
перший етап - тестування загальних знань у сфері права та знань зі спеціалізації відповідного суду;
другий етап - тестування когнітивних здібностей; 
третій етап - виконання практичного завдання зі спеціалізації відповідного суду.
Рішенням Комісії від 23.10.2024 № 333/зп-24 затверджено кодовані та декодовані результати тестування загальних знань у сфері права та знань зі спеціалізації апеляційного адміністративного суду. До тестування когнітивних здібностей допущено 132 кандидати, які успішно пройшли перший етап кваліфікаційного іспиту, зокрема позивача.
Рішенням Комісії від 22.01.2025 № 19/зп-25 затверджено кодовані та декодовані результати тестування когнітивних здібностей, складеного кандидатами на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних адміністративних судах. До виконання практичного завдання зі спеціалізації апеляційного адміністративного суду допущено 105 кандидатів, які успішно пройшли другий етап кваліфікаційного іспиту, в тому числі позивач.
Цим рішенням також визначено особливості виконання практичного завдання кандидатами на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних адміністративних судах. Серед іншого, встановлено, що виконання практичного завдання кандидатами на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних адміністративних судах у межах конкурсу здійснюватиметься з використанням комп`ютерної техніки. Визначено, що максимально можливий бал за виконання практичного завдання кандидатами на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних адміністративних судах у межах конкурсу, оголошеного рішенням Комісії від 14.09.2023 №  94/зп-23 (зі змінами), - 150 та встановлено, що прохідний бал за виконання практичного завдання - 75 відсотків максимально можливого бала, або 112,5 бала.
Рішенням Комісії від 22.01.2025 № 21/зп-25 затверджено склад екзаменаційної комісії для перевірки та оцінювання практичних завдань, виконаних кандидатами на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних адміністративних судах.
Рішенням Комісії від 12.03.2025 № 48/зп-25 затверджено кодовані результати практичного завдання, виконаного 24.02.2025 та 25.02.2025 кандидатами на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних адміністративних судах у межах конкурсу, оголошеного рішенням Комісії від 14.09.2023 № 94/зп-23.
Надалі рішенням Комісії від 12.03.2025 № 49/зп-25, серед іншого: 
затверджено декодовані результати практичного завдання, виконаного 24.02.2025 та 25.02.2025 кандидатами на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних адміністративних судах у межах конкурсу, оголошеного рішенням Комісії від 14.09.2023 № 94/зп-23 (зі змінами), в тому числі ОСОБА_1 , який за результатами оцінювання першого судового рішення (код кандидата 0023958) отримав 57,5 балів, а за результатами другого (код кандидата 0051337) - 52,5 балів, що у сумі становить 110 балів;
затверджено загальні результати першого етапу "Складання кваліфікаційного іспиту" кваліфікаційного оцінювання кандидатів на посади суддів апеляційних адміністративних судів;
відмовлено в допуску до другого етапу кваліфікаційного оцінювання "Дослідження досьє та проведення співбесіди", визнано такими, що не підтвердили здатності здійснювати правосуддя в апеляційних адміністративних судах, припинено участь у кваліфікаційному оцінюванні та оголошеному рішенням Комісії від 14.09.2023 № 94/зп-23 (зі змінами) конкурсі на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних судах 101 кандидата на посади суддів, в тому числі ОСОБА_1 
Не погоджуючись із рішенням ВККС від 12.03.2025 №49/зп-25 в частині, що стосується його, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.
В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. 
Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні.
ВИСНОВКИ СУДУ 
Зі змісту адміністративного позову Судом встановлено, що ОСОБА_1 фактично не погоджується з оцінками, виставленими йому Комісією за результатами перевірки практичного завдання з адміністративної спеціалізації у процедурі кваліфікаційного оцінювання у межах конкурсу на зайняття вакантних посад суддів апеляційних судів.
Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
За статтею 55 Конституції України права і свободи громадян захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Статтею 9 Конституції України визначено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Так, у статті 19 Закону України від 29.06.2004 № 1906-IV «Про міжнародні договори України» конкретизовано, що чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.
На підставі Закону України від 31.10.1995 № 398/95-ВР Україна приєдналася до Статуту Ради Європи, підтверджуючи тим самим відданість України ідеалам та принципам, які є спільним надбанням європейських народів.
Відповідно до статті 3 Статуту Ради Європи кожний член Ради Європи обов`язково повинен визнати принципи верховенства права та здійснення прав людини і основних свобод всіма особами, які знаходяться під його юрисдикцією, а також повинен відверто та ефективно співробітничати в досягненні мети Ради, визначеної у главі I.
Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Україна ратифікувала Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), взявши на себе зобов`язання гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені в розділі І Конвенції (стаття 1 розділу І Конвенції).
Так, частиною першою статті 6 Конвенції гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.
Крім того, частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ.
Статтею 6 Конституції України визначено, що державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.
За правилами частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8)  пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10)  своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Перевіряючи оспорювані рішення відповідача на предмет відповідності критеріям, визначеним у частині другій статті 2 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
Частиною першою статті 92 Закону № 1402-VІІІ визначено, що Комісія є державним колегіальним органом суддівського врядування, який на постійній основі діє у системі правосуддя України.
У відповідності до пунктів 6, 7 частини першої статті 93 Закону № 1402-VІІІ до повноважень Комісії належить затвердження порядку складання кваліфікаційного іспиту та методики оцінювання кандидатів, положення про проведення конкурсу на заняття вакантної посади судді, порядок та методологію кваліфікаційного оцінювання, та проведення кваліфікаційного оцінювання.
Комісія також здійснює інші повноваження, визначені законом (пункт 10 частини першої статті 93 Закону № 1402-VІІІ).
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 79-2 Закону № 1402-VІІІ Комісія проводить конкурс на зайняття вакантних посад суддів, зокрема апеляційного суду - на основі рейтингу кандидатів за результатами кваліфікаційного оцінювання та з урахуванням особливостей, передбачених статтею 79-3 цього Закону.
Аналіз наведених вище положень Закону № 1402-VІІІ свідчить про те, що ВККС є спеціально уповноваженим державним органом суддівського врядування, якому законом делеговано повноваження організовувати та проводити кваліфікаційне оцінювання кандидатів на посади суддів, зокрема, шляхом затвердження порядку складання кваліфікаційного іспиту, методики його оцінювання та положення про проведення конкурсу на зайняття вакантних посад суддів. 
Отже, Комісія зобов`язана діяти виключно в межах визначених законом повноважень, суворо дотримуючись затверджених нею внутрішніх регламентів та процедурних актів, що встановлюють порядок проведення конкурсу на зайняття посади судді, що покликано гарантувати об`єктивність, прозорість та законність прийнятих нею рішень.
Відповідно до частин другої та четвертої статті 79-3 Закону № 1402-VІІІ у конкурсі на зайняття вакантної посади судді апеляційного суду може брати участь особа, яка відповідає вимогам до кандидата на посаду судді, за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердила здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді та з відповідною спеціалізацією, а також відповідає одній із вимог, визначених частиною першою статті 28 цього Закону.
Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 79-3 Закону № 1402-VІІІ Комісія проводить кваліфікаційне оцінювання кандидата на посаду судді, зокрема, апеляційного суду.
Положеннями статті 85 Закону № 1402-VІІІ визначено, що кваліфікаційне оцінювання включає такі етапи: 1) складання кваліфікаційного іспиту; 2) дослідження досьє та проведення співбесіди. Рішення про черговість етапів проведення кваліфікаційного оцінювання ухвалює Вища кваліфікаційна комісія суддів України.
Згідно з частиною другою статті 85 Закону № 1402-VІІІ кваліфікаційний іспит для цілей кваліфікаційного оцінювання є основним засобом встановлення відповідності судді (кандидата на посаду судді) критерію професійної компетентності та проводиться в порядку, передбаченому статтею 74 Закону № 1402-VІІІ, з урахуванням особливостей, встановлених главою 1 розділу V цього Закону.
Кваліфікаційний іспит проводиться шляхом складання анонімних тестувань та практичного завдання. Анонімне тестування проводиться щодо когнітивних  здібностей, історії української державності, загальних знань у сфері права та спеціалізації відповідного суду з урахуванням його інстанційності. Практичне завдання проводиться щодо спеціалізації відповідного суду з урахуванням його інстанційності.
Частиною десятою статті 85 Закону № 1402-VІІІ встановлено, що за результатами одного етапу кваліфікаційного оцінювання судді Вища кваліфікаційна комісія суддів України ухвалює рішення щодо допуску судді до іншого етапу кваліфікаційного оцінювання.
Частини перша - третя статті 74 Закону № 1402-VІІІ встановлюють, що кваліфікаційний іспит є атестуванням професійної компетентності кандидата на посаду судді з метою виявлення належних знань, рівня підготовки та здатності здійснювати правосуддя у відповідному суді.
Підставою для допуску до складання кваліфікаційного іспиту є рішення ВККС.
Кваліфікаційний іспит проводиться шляхом складання анонімних тестувань та практичних завдань.
Практичні завдання проводяться щодо вибраної (вибраних) кандидатом спеціалізації (спеціалізацій) суду.
Форма та зміст тестувань, практичних завдань, а також порядок їх проведення затверджуються Вищою кваліфікаційною комісією суддів України.
Згідно з частинами п`ятою, шостою, восьмою та одинадцятою статті 74 Закону №1402-VІІІ кандидат на посаду судді вважається таким, що склав кваліфікаційний іспит з вибраної спеціалізації суду, якщо він: 
1) набрав не менше 75 відсотків максимально можливого бала за тестування щодо історії української державності, загальних знань у сфері права та відповідної спеціалізації суду; 
2) набрав не менше 75 відсотків максимально можливого бала за виконання практичного завдання щодо відповідної спеціалізації суду; 
3) успішно пройшов тестування щодо когнітивних здібностей.
Успішним проходженням вважається набрання кандидатом середнього допустимого бала тестування щодо когнітивних здібностей, встановленого ВККС.
Вища кваліфікаційна комісія суддів України встановлює прохідний бал кваліфікаційного іспиту, який не може бути нижчим за 75 відсотків максимально можливого бала за відповідне тестування (крім тестування щодо когнітивних здібностей) та виконання практичного завдання кваліфікаційного іспиту.
Інформація про результати кваліфікаційного іспиту є загальнодоступною та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.
Порушення процедури проведення кваліфікаційного іспиту може бути оскаржено в порядку, встановленому законом.
Отже, Законом № 1402-VІІІ передбачено проведення Комісією конкурсу, зокрема, на зайняття вакантної посади судді апеляційного суду. 
Для участі у такому конкурсі Комісія проводить кваліфікаційне оцінювання стосовно кандидатів, допущених до проходження кваліфікаційного оцінювання для участі у конкурсі. 
Одним з етапів кваліфікаційного оцінювання є складання кваліфікаційного іспиту, що проводиться шляхом складання анонімних тестувань та практичного завдання. 
Особа вважається такою, що склала кваліфікаційний іспит з вибраної спеціалізації суду, якщо вона, серед іншого, набрала не менше 75 відсотків максимально можливого бала за виконання практичного завдання щодо відповідної спеціалізації суду.
Відповідно до частини третьої статті 74 та пункту 6 частини першої статті 93 Закону №1402-VІІІ рішенням Комісії від 19.06.2024 №185/зп-24 затверджено Положення про порядок складання кваліфікаційного іспиту та методику оцінювання кандидатів (зі змінами, далі - Положення №  185/зп-24), яке визначає організаційно-правові засади підготовки та проведення кваліфікаційного іспиту, форму та зміст тестувань, практичних завдань, методику оцінювання результатів іспиту під час добору на посаду судді місцевого суду, кваліфікаційного оцінювання та у зв`язку з наміром судді бути переведеним до іншого місцевого суду, а також засади формування рейтингу і резерву кандидатів на посаду судді місцевого суду.
Згідно пункту 1.2 розділу 1 Положення №185/зп-24 метою іспиту є виявлення належних знань, рівня підготовки та здатності учасника здійснювати правосуддя у суді відповідного рівня та спеціалізації.
Пунктом 1.6 розділу 1 Положення № 185/зп-24 визначено, що основними принципами іспиту є об`єктивність, неупередженість, запобігання конфлікту інтересів, прозорість, рівність умов для його учасників та дотримання встановлених законодавством правил поведінки щодо конфлікту інтересів.
Засобами проведення іспиту є: складання анонімного тестування, що визначає рівень когнітивних здібностей, знань з історії української державності, загальних знань у сфері права та зі спеціалізації суду відповідного рівня та виконання практичного завдання, що визначає рівень здатності практичного застосування знань у сфері права в суді відповідного рівня та спеціалізації (пункт 1.8 розділу 1 Положення №185/зп-24).
Згідно з пунктом 1.12 розділу 1 Положення №185/зп-24 етапами складання кваліфікаційного іспиту кандидатами на посаду судді апеляційного суду є: тестування когнітивних здібностей; тестування знань з історії української державності; тестування загальних знань у сфері права; тестування знань зі спеціалізації відповідного суду; виконання практичного завдання зі спеціалізації відповідного суду.
Пунктом 1.15 розділу 1 Положення № 185/зп-24 передбачено, що за результатами успішного проходження певного етапу (певних етапів) іспиту Комісія може ухвалити рішення про допуск учасника (учасників) до наступного етапу.
За змістом підпункту 6.1.1 пункту 6.1 розділу 6 Положення №185/зп-24 однією зі стадій встановлення результатів кваліфікаційного іспиту є затвердження кодованих результатів кожного етапу кваліфікаційного іспиту.
Згідно з підпунктом 6.3.1 пункту 6.3 розділу 6 Положення №185/зп-24 член Комісії - доповідач при підготовці до розгляду питання про затвердження кодованих результатів виконаних практичних завдань досліджує оцінки членів екзаменаційної комісії на предмет суттєвих розбіжностей в оцінках однієї роботи. 
При встановленні розбіжності між найвищим і найнижчим балами, виставленими за практичне завдання окремими членами екзаменаційної комісії, у 20 і більше відсотків від максимально можливого бала така робота підлягає повторній перевірці іншою екзаменаційною комісією без участі осіб, які брали участь у первинному оцінюванні. 
Згідно з підпунктом 6.3.3 пункту 6.3 розділу 6 Положення №185/зп-24 учасник визнається таким, що успішно склав етап іспиту (крім тестування щодо когнітивних здібностей), у разі набрання 75 або більше відсотків від максимально можливого бала.
Відповідно до підпункту 6.3.4 пункту 6.3 розділу 6 Положення №185/зп-24 учасник визнається таким, що не склав етап іспиту, у разі, зокрема, набрання менше 75 відсотків від максимально можливого бала за виконання практичного завдання з відповідної спеціалізації суду; відмови від складання іспиту (етапу іспиту); порушення порядку складання іспиту (етапу іспиту), що рішенням Комісії визнано істотним; неявки на іспит (етап іспиту).
Враховуючи, що позивач за результатом виконання ним практичного завдання набрав 110 балів, що є меншим за 75 відсотків від максимально можливого бала, у ВККС були формальні підстави для недопущення його до наступного етапу конкурсу. 
З огляду на викладене, доводи ОСОБА_1 про необхідність додавання балів за виконання практично завдання до результатів попередніх етапів та визначення цих балів у загальному розмірі як прохідних за етап кваліфікаційного екзамена, є безпідставними.
Водночас, позивач вказує на протиправність рішення відповідача про недопуск його до наступного етапу конкурсу, посилаючись на порушення процедури та необґрунтованість оцінювання виконаного ним практичного завдання, з огляду на що колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке. 
Пунктом 2.7 розділу 2 Положення №185/зп-24 визначено форму практичного завдання як відкрите завдання, що передбачає необхідність надання учасником самостійної відповіді щодо передбачених ним умов.
Пунктом 2.8 розділу 2 Положення №185/зп-24 визначено типи практичних завдань, а саме: 
тип 1 - модельна судова справа з сукупністю документів та достатніми даними (інформацією), на підставі яких учасник повинен підготувати модельне рішення суду та/або продовжити викладення запропонованої частини модельного судового рішення на підставі матеріалів модельної судової справи;
тип 2 - два модельні судові рішення, що складаються зі вступної, описової (крім кримінального судочинства) та/або частково мотивувальної частини, на підставі даних яких учасник повинен продовжити їх викладення.
Згідно з пунктом 2.5 розділу 2 Положення №185/зп-24 тип практичного завдання для відповідного етапу іспиту затверджується Комісією та оприлюднюється на офіційному вебсайті Комісії не пізніше ніж за 30 днів до дня проведення відповідного етапу іспиту.
Як було зазначено вище, рішенням Комісії від 21.08.2024 № 260/зп-24 для виконання кандидатами на зайняття 550 вакантних посад суддів в апеляційних судах під час кваліфікаційного іспиту в межах конкурсу було затверджено тип 2 практичного завдання.
Відповідно до пункту 2.9 розділу 2 Положення № 185/зп-24 практичне завдання виявляє рівень практичних навичок та умінь у правозастосуванні, а саме: уміння критично мислити та правильно оцінювати фактичні обставини справи; уміння мотивувати свою позицію; уміння застосовувати джерела права, що релевантні до спірних правовідносин; уміння вирішувати правову проблему; уміння лаконічно викладати свою позицію; уміння дотримуватись норм мовних засобів офіційно-ділового стилю.
Під час виконання практичного завдання учаснику необхідно сформулювати правильне, на його думку, модельне рішення суду та/або продовжити викладення запропонованої частини модельного судового рішення на підставі матеріалів завдання (пункт 4.13 розділу 4 Положення №185/зп-24).
Відповідно до підпункту 5.5.1 пункту 5.5 розділу 5 Положення №185/зп-24 практичне завдання оцінюється екзаменаційною комісією, склад якої затверджується рішенням Комісії. 
Згідно з підпунктами 5.5.5. та 5.5.6. пункту 5.5 розділу 5 Положення №185/зп-24 перевірка практичного завдання полягає у встановленні відповідності змісту виконаного учасником завдання показникам (методичним вказівкам) з оцінювання цього завдання. За результатами перевірки практичного завдання кожним членом екзаменаційної комісії виставляється індивідуальна оцінка роботи від 0 до 150 балів.
Відповідно до пункту 5.8 розділу 5 Положення №185/зп-24 кількість балів за кожне модельне судове рішення у разі виконання під час кваліфікаційного іспиту практичного завдання типу 2 визначається методичними вказівками з оцінювання практичного завдання.
Отже, Положенням № 185/зп-24 визначено як мету практичного завдання - виявлення рівня практичних навичок та умінь у правозастосуванні, так і спосіб його оцінювання, який передбачає перевірку відповідності виконаного завдання встановленим критеріям (методичним вказівкам), із виставленням індивідуальних балів кожним членом екзаменаційної комісії. 
Такий підхід покликаний забезпечити об`єктивність, прозорість та комплексність оцінювання здатності учасника застосовувати норми права в умовах, наближених до реальної судової практики.
Підпунктом 5.5.4 пункту 5.5 розділу 5 Положення № 185/зп-24 передбачено, що методичні вказівки з оцінювання практичного завдання затверджуються Комісією та оприлюднюються на її офіційному вебсайті.
На виконання наведених вище приписів Положення № 185/зп-24 рішенням Комісії від 17.07.2024 № 228/зп-24 затверджено Методичні вказівки з оцінювання практичного завдання з адміністративної, господарської та цивільної спеціалізацій, виконаного кандидатами на посади суддів апеляційних судів під час кваліфікаційного іспиту (далі - Методичні вказівки № 228/зп-24).
Відповідно до Методичних вказівок № 228/зп-24 за кожне з двох судових рішень практичного завдання типу 2 виставляється оцінка за шкалою 75 балів. 
При цьому, Методичними вказівками № 228/зп-24 визначено елементи практичного завдання, що підлягають оцінюванню та кількість балів за кожен елемент оцінювання, а саме: 
1) мотивувальна частина оцінюється від 0 до 45 балів, з яких:
- доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився / не погодився з висновками суду першої інстанції 0-16;
- мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі 0-14;
- чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду 0-5;
висновки за результатами розгляду апеляційної скарги 0-10;
2) резолютивна частина - від 0 до 22 балів, з яких:
висновки суду апеляційної інстанції по суті вимог апеляційної скарги 0-10;
розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції та розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної   інстанції   0 - 5;
строк і порядок набрання постановою законної сили 0-4;
порядок і строк оскарження постанови 0-3;
3) дотримання стилістики судового рішення - від 0 до 5 балів;
4) дотримання правил орфографії та пунктуації - від 0 до 3 балів.
Відповідно до примітки Методичних вказівок № 228/зп-24 залежно від обставин справи, викладених в описовій частині постанови суду апеляційної інстанції, та виду судового рішення (про залишення оскарженого рішення без змін, його зміну чи скасування) ВККС може відступити від наведеної у Методичних вказівках структури та кількості виставлених балів за одним чи кількома елементами оцінювання, але не більше як на 10 %. У такому разі Вища кваліфікаційна комісія суддів України не може виходити за межі загальної кількості балів (75).
Враховуючи викладене, оцінювання виконаного практичного завдання має здійснюватися шляхом перевірки кожного визначеного Методичними вказівками №228/зп-24 елемента, зокрема мотивувальної та резолютивної частин судового рішення, дотримання стилістики, орфографії та пунктуації. Такий деталізований підхід спрямований на забезпечення всебічної та об`єктивної оцінки якості роботи учасника, що, у свою чергу, гарантує належну перевірку рівня його професійних знань, аналітичних здібностей і вміння застосовувати норми права у конкретній правовій ситуації.
Водночас, такий підхід до оцінювання вимагає і відображення у рішенні Комісії відомостей про оцінку кожного елемента практичного завдання та кількість балів за кожен елемент оцінювання, що дає можливість як учаснику конкурсу, так і суду, що здійснює перевірку правомірності рішень Комісії, пересвідчитися у дотриманні екзаменаційною комісією вимог Положення №185/зп-24 та Методичних вказівок №228/зп-24, обґрунтованості виставлених балів та відсутності ознак суб`єктивного або дискримінаційного підходу під час оцінювання. 
У цьому контексті особливого значення набуває дотримання принципів належного документування результатів оцінювання та їх повноцінного відображення у матеріалах конкурсу, що є запорукою довіри до процедури відбору кандидатів на посаду судді.
З матеріалів справи встановлено, що за змістом екзаменаційних відомостей оцінювання практичного завдання за написання першого судового рішення позивачеві екзаменатори виставили 54, 52 та 52 бали (остаточна оцінка - 52,5 балів), за написання другого судового рішення - 60, 56, 57 бали (остаточна оцінка - 57,5 балів). 
Разом з тим, зазначені відомості не містять інформації про кількість балів, виставлених за кожен із передбачених Методичними вказівками № 228/зп-24 елементів оцінювання. 
Відсутність такої деталізації унеможливлює перевірку дотримання екзаменаційною комісією затверджених критеріїв та підходів до оцінювання практичного завдання і не дозволяє встановити, чи діяла екзаменаційна комісія в межах наданих їй дискреційних повноважень та, відповідно, чи не діяла вона свавільно. 
Своєю чергою, у спірному рішенні Комісією також не викладені мотиви, які стали підставою для оцінювання робіт, виконаних позивачем, за критеріями та по елементам, передбаченим Положенням і Методологією.
За таких обставин суд позбавлений можливості пересвідчитись, чи була забезпечена послідовність, обґрунтованість і повнота оцінювання виконаного позивачем практичного завдання. 
Комісією подано до суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач в обґрунтування своїх заперечень покликається на правову позицію, викладену у справі № 9901/49/19 (постанова Великої Палати Верховного Суду від 08.10.2019), у якій Суд наголосив, що фіксація/відображення у будь-якій формі (зокрема і в екзаменаційній відомості) міркувань/висновків членів колегії Комісії, що проводили оцінювання практичного завдання, які до того ж встановлюють відповідність кандидата на посаду судді критеріям кваліфікаційного оцінювання за внутрішнім переконанням, щодо окремих показників/критеріїв, яким не відповідало виконане кандидатом завдання, не передбачено положеннями чинного законодавства, якими встановлено як порядок кваліфікаційного оцінювання, так і його методологію.
Однак, у справі, яка розглядається, колегія суддів виходить перш за все не з того, що рішення Комісії не є достатньо вмотивованим у зв`язку з відсутністю детального описання мотивів по кожному з критеріїв, а із того, що такі критерії, визначені Положенням і Методологією, оцінюються кожен окремо, за підсумком чого виставляється бал за виконане практичне завдання. Отже, рішення щонайменше має містити оцінку та бали по кожному критерію, за яким проводиться оцінка практичного завдання. 
Наявність таких відомостей надає можливість перевірити, яка частина практичного завдання оцінена комісією за низьким / високим балом та що саме стало підставою для зниження остаточної оцінки виконаної роботи, відповідно, ненабрання позивачем мінімальної кількості балів, необхідної для продовження його участі в конкурсі на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних судах. 
Колегія суддів наголошує, що рішення ВККС на дотримання колегією Методичних вказівок №  228/зп-24 може бути перевірено лише з тих критеріїв та мотивів, які слугували підставою для його ухвалення і відображені у такому рішенні.
В іншому випадку юрисдикція суду при вирішенні справи, де предметом оскарження є рішення Комісії, обмежується лише з`ясуванням наявності визначених Законом України «Про судоустрій і статус суддів» формальних підстав, для скасування такого рішення. Оцінка Верховним Судом мотивів та обґрунтованості оскаржуваного рішення ВККС України не є втручанням у її дискреційні повноваження.
При цьому, частиною п`ятою статті 101 Закону № 1402-VIII прямо передбачено обов`язок ВККС України вмотивовувати рішення та зазначати у ньому, зокрема, питання, що розглядалося і результати поіменного голосування членів Комісії.
В контексті зазначеного Верховний Суд вважає за необхідне звернути увагу на необхідність дотримання суб`єктами владних повноважень принципу належного врядування, зміст якого розкрито, зокрема, в практиці ЄСПЛ.
Так, у пунктах 70-71 рішення у справі "Рисовський проти України" ЄСПЛ підкреслює особливу важливість принципу належного врядування, зазначивши, що цей принцип передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на основоположні права людини, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності.
Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (пункт 74 рішення у справі "Лелас проти Хорватії").
З огляду на викладене Верховний Суд приходить до висновку, що вмотивованість рішення ВККС України та викладення його змісту у такий, спосіб, що надає можливість надати оцінку дотриманню Комісією вимог Методичних вказівок №228/зп-24, є не лише формальним дотриманням вимог закону, а повинна забезпечити дотримання принципу правової визначеності. 
Відсутність таких мотивів та оцінки за критеріями у рішенні, свідчить про те, що спірне в цій справі рішення в частині, що стосується ОСОБА_1 не відповідає критеріям законності та обґрунтованості, визначеним статтею 2 КАС України, що є самостійною та достатньою підставою для визнання його протиправним і скасування у відповідній частині. 
При цьому колегія суддів вважає необґрунтованими посилання позивача на можливе порушення процедури прийняття оскаржуваних рішень, у зв`язку з нарахуванням балів у вихідний день 09.03.2025 та у зв`язку з інформацією про нарахування балів екзаменатором, який перебував в стані тимчасової непрацездатності, що була розміщена на вебсайті "Судово-юридичної газети", з огляду на те, що сам лише факт перевірки і оцінки практичного завдання членом екзаменаційної комісії в неробочі дні (святкові, вихідні, дні відпустки тощо) не свідчить про необ`єктивність такої перевірки (оцінювання) та не тягне за собою жодних негативних наслідків.
Стосовно вимоги позивача про зобов`язання ВККС України допустити кандидата на посади суддів апеляційних адміністративних судів ОСОБА_1 , як такого що успішно склав кваліфікаційний іспит, до другого етапу кваліфікаційного оцінювання "Дослідження досьє та проведення співбесіди" у межах конкурсу, оголошеного рішенням Комісії від 14.09.2023 №94/зп-23, колегія суддів зазначає наступне.
За правилами абзацу другого частини четвертої статті 245 КАС України у разі, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Під дискреційними повноваженнями слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, державний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.
Верховний Суд наголошує, що в силу приписів статті 6 Конституції України та статті 2 КАС України адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади. Суд не втручається та не може втручатися в дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень, підміняти його і перебирати на себе повноваження, надані йому Конституцією та законами України, оскільки це не відповідає ані принципу розподілу влади в державі, ані завданню та основним засадам адміністративного судочинства.
Враховуючи зазначене, а також положення Закону № 1402-VІІІ колегія суддів констатує, що проведення кваліфікаційного оцінювання суддів загалом та визначення результатів іспиту зокрема є дискреційним повноваженням ВККС, у зв`язку з чим в контексті правовідносин, що склалися в цій справі та обставин, встановлених під час її розгляду, належним способом захисту порушених прав позивача є визнання протиправним та скасування рішення ВККС України від 12.03.2025 №49/зп-25, в частині, в якій відмовлено ОСОБА_1 у допуску до другого етапу кваліфікаційного оцінювання "Дослідження досьє та проведення співбесіди" та визнано таким, що не підтвердив здатності здійснювати правосуддя в апеляційних адміністративних судах, припинити участь у кваліфікаційному оцінюванні та оголошеному рішенням Комісії від 14.09.2023 № 94/зп-23 (зі змінами) конкурсі на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних судах 101 кандидата на посади суддів та зобов`язання ВККС України провести оцінювання практичних завдань ОСОБА_1 (перше модельне судове рішення, індивідуальний код учасника - 0051337, друге модельне судове рішення, індивідуальний код учасника - 0023958) з урахуванням Методичних вказівок з оцінювання практичного завдання з адміністративної, господарської та цивільної спеціалізацій, виконаного кандидатами на посади суддів апеляційних судів під час кваліфікаційного іспиту, затверджених рішенням Комісії №228/зп-24 від 17.07.2024. 
Частиною другою статті 5 КАС України визначено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
З огляду на наведене, Верховний Суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивачем було сплачено судовий збір за подання позовної заяви - 1972,80 грн.
Враховуючи наведене, зазначені судові витрати в сумі 1972, 80 грн підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ВККС.
Керуючись статтями 2, 22, 72-77, 90, 139, 241-246, 257-262, 266 КАС України, Cуд, 
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправним і скасувати рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 12.03.2025 №49/зп-25 в частині, що стосується ОСОБА_1 .
Зобов`язати Вищу кваліфікаційну комісію суддів України повторно оцінити практичні завдання виконані ОСОБА_1 (перше модельне судове рішення, індивідуальний код учасника - 0051337, друге модельне судове рішення, індивідуальний код учасника - 0023958) з урахуванням Методичних вказівок з оцінювання практичного завдання з адміністративної, господарської та цивільної спеціалізацій, виконаного кандидатами на посади суддів апеляційних судів під час кваліфікаційного іспиту, затверджених рішенням Комісії №228/зп-24 від 17.07.2024.
В іншій частині у задоволенні позову відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (  АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (03109, м. Київ, вулиця Генерала Шаповала, 9, код ЄДРПОУ 37316378) понесені ним витрати по сплаті судового збору на суму 1972 (одна тисяча дев`ятсот сімдесят дві) гривень 80 копійок.
Рішення може бути оскаржено до Великої Палати Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Повний текст рішення складено 01.09.2025.
Головуючий                                                                                          Л. В. Тацій
Судді                                                                                                     В. М. Бевзенко
                                                                                                     А. А. Єзеров
                                                                                                    С. Г. Стеценко
                                                                                                    В. М. Шарапа