Справа № 757/58504/24-п                                                                Суддя в суді першої інст. - Гридасова А.М.
Провадження № 33/824/2251/2025                                                   Суддя-доповідач - Дрига А.М.

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 	
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
            04 серпня 2025 року                                                                                          м. Київ
 
            Суддя Київського апеляційного суду Дрига А.М.,
 
за участю особи, 
яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,
захисника - адвоката Гуревича М.Г., 
 
розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Гуревича М.Г. на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 06 березня 2025 року, 
 
В С Т А Н О В И В:
 
Цією постановою судді місцевого суду:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосованоадміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. 
Згідно ст. 40-1 КУпАП постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп. 
Як визнав установленим у постанові суддя місцевого суду, правопорушення вчинено за таких обставин.   
Так, 21 листопада 2024 року о 23 год. 46 хв. за адресою м. Київ, вул. Князів Острозьких, 46/2, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volvo», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу Драгер 0329, що підверджується тестом № 1305, результат склав 0,33 %. Дана подія була зафіксована на нагрудну боді камеру поліцейського.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В апеляційній скарзі захисник, оспорюючи наведені в постанові судді місцевого суду фактичні обставини, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, підстави та обґрунтованість притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, просить постанову суду скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Зазначає, що згідно відеозапису не фіксується, що ОСОБА_1 здійснював рух на автомобілі, як і не вбачається факт зупинки його працівниками поліції під час руху. ОСОБА_1 лише перебував в автомобілі, рух не здійснював. 
Вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна та суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення є неприйнятним доказом, оскільки не узгоджується з фактичними обставинами та відеозаписом, що свідчить про порушення при складанні протоколу вимог ст. 256 КУпАП.
Разом з тим, в протоколі не наведено будь-яких ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , на підставі яких поліцейський дійшов висновку про необхідність проведення огляду на стан сп`яніння. В той же час, згідно відеозапису поведінка ОСОБА_1 була адекватна ситуації, що склалась - спокійна та ясна мова, відсутність почервоніння очей та тремтіння рук, відсутні інші ознаки сп`яніння.   
Крім того, зазначає, що після проведення у ОСОБА_1 відбору повітря на вміст алкоголю, останній повідомив працівнику поліції, що приймає ліки, однак поліцейський не зважив на зазначене та не провів повторний відбір через 15 хв., що виключило б сумніви щодо наявності чи відсутності алкоголю саме у крові, а не залишків ліків у порожнині рота. 
Зазначає, що поліцейський не виконав вимоги з експлуатації газоаналізатора та не виписав, у зв`язку з незгодою ОСОБА_1 з результатом тесту, направлення на проходження перевірки на стан сп`яніння у медичному закладі.
Вказує, що працівником поліції порушено процедуру відбору проби, відповідно до п.4 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. А також зазначає, що станом на час проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, газоаналізатор DragerAlcotest 7510 був нечинним, оскільки термін дії сертифіката відповідності сплив 07.06.2023 року.   
Зазначає, що працівниками поліції порушено право на захист ОСОБА_1 , а саме: не було належним чином забезпечено право на допомогу адвоката, не роз`яснено право на мовчання і не свідчення проти себе.  
Заслухавши думки ОСОБА_1 та його захисника Гуревича М.Г., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили про її задоволення, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши та оцінивши доводи, зазначені апелянтом, суд вважає апеляційну скаргу такою, що задоволенюю не підлягає, зважаючи на наступне.
За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Так, перевіркою постанови суду першої інстанції на відповідність зазначеним вимогам закону встановлено, що оскаржувана постанова є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а висновки суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9 а ПДР України, за що передбачено відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними в матеріалах провадження доказами, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 179252 від 22.11.2024; результатом тесту № 1305, який склав показник 0,33 ‰; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; відеозаписом з боді камери поліцейського, на якому зафіксовано, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини.
Зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, та у своїй сукупності достатні для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведеність винуватості  ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п. 2.9 а ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги захисника про те, що згідно відеозапису не фіксується, що ОСОБА_1 здійснював рух на автомобілі, як і не вбачається факт зупинки його працівниками поліції під час руху. ОСОБА_1 лише перебував в автомобілі, а також що протокол про адміністративне правопорушення є неприйнятним доказом, оскільки не узгоджується з фактичними обставинами та відеозаписом, що свідчить про порушення при складанні протоколу вимог ст. 256 КупАП, апеляційний суд вважає безпідставними, з огляду на наступне. 
Так, згідно дослідженому відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що 21.11.2024, в нічний час доби, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volvo», д.н.з. НОМЕР_1 , призупинив автомобіль на узбіччі дороги. Автомобіль був з увімкненим двигуном та світлотехнікою, за кермом перебував ОСОБА_1 . Працівник поліції підійшовши до вказаного автомобіля, запитав ОСОБА_1 чому він так завертає, на що останній відповів, що ожеледиця. Поліцейський запитав чи вживав ОСОБА_1 алкогольні напої та запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що останній погодився. На вимогу поліцейського ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці з використанням спеціального технічного приладу «Drager». Результат становив      0,33%, що зафіксовано наявною в матеріалах справи роздруківкою технічного приладу «Drager». З результатом огляду  ОСОБА_1 погодився, та засвідчив своїм підписом, будь-яких заперечень не надходило. Після чого, відповідно до результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння, працівниками поліції відносно ОСОБА_1 складено адміністративний протокол за порушення вимог п.2.9а ПДР, чим передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, який відповідає вимога ст. 256 КУпАП та є доказом у розумінні ст. 251 КУпАП. Зокрема, у протоколі зазначено дату і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце та час вчинення, вірно викладено суть правопорушення, виходячи з характеру вчинених дій (огляд проводився за допомогою приладу газоаналізатору «Drager», результат огляду 0,33%), а також зазначено порушення водієм вимог п. 2.9а ПДР України та посилання на ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Отже, підстав вважати, що протокол складений з порушенням вимог закону не вбачається та викладене свідчить про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Апеляційний суд критично ставиться до доводів захисника про те, що поліцейський не виписав направлення ОСОБА_1 на проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, у зв`язку з чим останній не був згідний з результатом тесту, оскільки спростовується дослідженим відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції та протоколом про адміністративне правопорушення. Зокрема, ОСОБА_1 не заперечував проти результату огляду на стан сп`яніння, який склав 0,33% та засвідчив свій підпис у протоколі про адміністративне правопорушення, роздруківці проходження тестування від 21.11.2024 та акті огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних приладів. Правом проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 не скористався, тобто не реалізував своє право на заперечення показника газоаналізатора.   
Апеляційний суд відхиляє доводи записника про те, що працівниками поліції порушено право на захист ОСОБА_1 , а саме: не було належним чином забезпечено право на реальну допомогу адвоката, не роз`яснено право на мовчання і не свідчення проти себе, оскільки ОСОБА_1 був ознайомлений зі своїми правами та обов`язками, передбаченими ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, де в протоколі про адміністративне правопорушення засвідчим свій підпис.   
Посилання в апеляційній скарзі на те, що станом на час проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, газоаналізатор Drager Alcotest 7510 був нечинним, у зв`язку з чим термін дії сертифіката відповідності сплив 07.06.2023 року, є помилковими, оскільки відповідно до Наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 №1747, «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» встановлені міжповірочні інтервали законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями, а саме для газоаналізаторів - один рік.
Згідно п. п. 1, 3 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та/або сертифікат перевірки типу засобів вимірювальної техніки, та/або декларацію про відповідність та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки..
Наказом Державної служби України з лікарських № 1529 від 29 грудня 2014 року затверджено перелік зареєстрованих медичних виробів, які вносяться до державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення, де в п. 43 вказано газоаналізатори «Drager Alcotest», реєстрація та строк дії свідоцтва яких необмежений. Жодних обмежень щодо виду газоаналізатору за номером не передбачено. Газоаналізатори «Drager Alcotest» сертифіковані Міністерством економічного та торгового розвитку України за № UA-МІ/1-96-2014 від 01 вересня 2014 року та, відповідно до свідоцтва про Державну реєстрацію № 14455/2014, внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення і дозволені для застосування на території України.
Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірники вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 №1747 і становить 1 рік. Максимальний інтервал між «Сервісним технічним обслуговуванням», «градуювання» та міжповірочний інтервал вказаних приладів, у тому числі Drager Alcotest®7510 та Drager Alcotest®6810, 
Враховуючи наведене, останнє калібрування даного приладу «Drager «Alcotest 7510» було проведено, згідно до роздруківки тесту, 10.10.2024 року, тобто станом на дату проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння з його використанням інтервал калібрування даного приладу не закінчився.
Отже, уданому випадку огляд водія працівником поліції проводився газоаналізатором, який відповідав вимогам чинного законодавства. 
Апеляційний суд не вбачає достатніх підстав для визнання результату огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 нечинним.
Наявна в матеріалах справи роздруківка з технічного приладу «Drager Alcotest» є належним та допустимим доказом, оскільки отримана у встановленому законом порядку та підтверджує перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння. 
Інші доводи апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вважає  необґрунтованими, а винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - доведеною наявними в матеріалах справи належними й допустимими доказами, які будь-яких сумнівів у їх недостовірності не викликають.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1   складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП захисником не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови суду.
Враховуючи наведене, постанова судді є законною та обґрунтованою, відсутні підстави для закриття провадження по справі, в зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову - без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Гуревича М.Г. -   залишити без задоволення.
Постанову Печерського районного суду м. Києва від 06 березня 2025 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                  А.М. Дрига