П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

13 серпня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 494/663/25	

Перша інстанція: суддя Римар І.А.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:  
Головуючого:          Градовського Ю.М.
суддів:          Бітова А.І.,
          Єщенка О.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Березівського районного суду Одеської області від 15 травня 2025р. про залишення без розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А:
У квітні 2025р. ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Березівського РТЦКСП про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.
Рішенням Березівського районного суду Одеської області від 15 травня 2025р. адміністративний позов задоволено частково. 
Скасовано постанову т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 про накладення адміністративного стягнення №131 від 3.02.2025р. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000грн., у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, а провадження по справі закрито.
Стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1 судовий збір, який сплачено ним у сумі 605,6грн. за подання позову до суду.
В іншій частині позову – відмовлено.
12.05.2025р. позивачем подано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення.
Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 15 травня 2025р. заяву позивача залишено без розгляду.
Не погодившись із даним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та прийняти нову постанову, якою стягнути з Березівського РТЦКСП на користь позивача судові витрати на правничу допомогу у розмірі 20  000грн..
Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення скарги та скасування ухвали суду та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, з наступних підстав.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.320 КАС України підставами для скасування ухвали суду першої інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Залишаючи заяву позивача про ухвалення додаткового рішення без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що прохання про ухвалення додаткового судового рішення у справі №494/663/25 про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 20 000грн. та документи, які, на думку позивача, їх підтверджують, останній висловив і надав суду лише 12.05.2025р., після того, як судом 8.05.2025р. ухвалено рішення в справі. Враховуючи вищевикладене та те, що у рішенні суду від 8.05.2025р. вже вирішено питання щодо витрат на правничу допомогу, суд не знаходить підстав для ухвалення додаткового судового рішення, а тому заява позивача підлягає залишенню без розгляду.
Проте, з таким висновком суду не може погодитись судова колегія, оскільки вказаного висновку суд дійшов без належного з`ясування обставин по справі, у зв`язку з чим допустив порушення норм процесуального права. 
За правилами ст.242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Перевіряючи правомірність та законність ухвали суду про залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, судова колегія виходить з наступного.
Як встановлено колегією суддів, Сновальчук В.В. у позовній заяві заявив про витрати на правничу допомогу у сумі 10  000грн.. При цьому, вказав, що докази понесення судових витрат будуть подані протягом 5 днів після постановлення рішення.
Відповідно до ч.3 ст.143 КАС України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Оскільки законом не визначено форму заяви про стягнення судових витрат, судова колегія вважає, що наявна в справі заява позивача, яка заявлена у позовній заяві, про покладення судових витрат на відповідача є належною заявою, поданою своєчасно, до закінчення судових дебатів, що свідчить про дотримання позивачем строків подання заяви про відшкодування судових витрат, встановлених ч.3 ст.143 КАС України.
Із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про судові витрати позивач звернувся до суду 12.05.2025р., тобто в межах 5-денного строку.
Відтак, колегія суддів вважає, що позивачем дотримано строк подання заяви про відшкодування судових витрат та подання доказів для вирішення питання щодо витрат на професійну правничу допомогу.
Щодо застосування судом першої інстанції приписів ч.7 ст.139 КАС України, колегія суддів вказує наступне.
Порядок розгляду заяви про ухвалення додаткового судового рішення визначений ст.252 КАС України.
Згідно п.3 ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;
3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч.2 ст.252 КАС України заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.
Приписами ч.3 ст.252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Згідно ч.4 ст.252 КАС України про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.
Як вбачається з матеріалів справи, залишаючи без розгляду заяву про ухвалення додаткового судового рішення, суд першої інстанції застосовував до останньої положення ч.7 ст.139 КАС України, яка регулює питання розподілу судових витрат.
Так, ч.7 ст.139 КАС України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Колегія суддів зазначає, що порядок розгляду заяви про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат визначений ст.252 КАС України.
Нормами ст.252 КАС України не передбачено процесуального порядку залишення заяви про ухвалення додаткового судового рішення без розгляду.
Колегія суддів вважає, що розгляд заяви про ухвалення додаткового судового рішення на підставі ч.7 ст.139 КАС України є помилковим та таким, що порушує норми законодавства України, а саме застосуванням процесуальної норми, яка не підлягала застосування до цих правовідносин.
Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у постановах від 10.09.2019р. у справі №850/1/18, від 19 січня 2022р. у справі №600/785/21-а, яка в силу ч.5 ст.242 КАС України є обов`язковою для врахування при розгляді даної справи.
З огляду на викладене, колегія суддів зауважує, що суд першої інстанції, помилково посилаючись на ч.7 ст.139 КАС України, неправильно застосував процесуальні наслідки розгляду заяви про ухвалення додаткового судового рішення.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване судове рішення з порушенням норм процесуального права, а тому наявні підстави для його скасування та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.311,320,322,325,328 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Ухвалу Березівського районного суду Одеської області від 15 травня 2025р. про залишення без розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення скасувати.
Справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:                                                                                Ю.М. Градовський

Судді                                                                                                          А.І. Бітов

                                                                                                       О.В. Єщенко