Дата документу  Справа № 335/2160/25

запорізький апеляційний суд

Провадження №33/807/670/25	Головуючий у 1-й інстанції Стеценко А.В.	
Єдиний унікальний №335/2160/25	Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.	
Категорія –ч.1 ст.130 КУпАП	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
       06 червня 2025 року                                                м.Запоріжжя
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С. за участі ОСОБА_1 і його захисника Шестенко А.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Шестенко Анжеліки Любомирівни на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 15 квітня 2025 року, якою
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає у АДРЕСА_1 ,
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, 
ВСТАНОВИВ
Згідно з постановою суду, 24 лютого 2025 року о 06 год. 22 хв. по просп.Соборному, 200 у м.Запоріжжі водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Ford» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України.
ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.
В апеляційній скарзі захисник Шестенко А.Л. просила скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення.
Свої вимоги мотивувала тим, що постанова суду є незаконною. Суд розглянув справу про адміністративне правопорушення формально, без дотримання принципу всебічного та об`єктивного розгляду. Відмова суду у задоволенні клопотання захисника Шестенко А.Л. про відкладення судового засідання унеможливила здійснення ефективного захисту, адже дане клопотання було заявлено з метою витребування відомостей, що мають значення для правильного вирішення даної справи.
У судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не визнавав. 
Поза увагою суду залишились численні порушення працівників поліції під час проведення огляду водія на стан сп`яніння, їх упереджене ставлення, тиск на ОСОБА_1 , а також недопустимість наданих доказів.
Відеозапис події не є безперервним та хронологічно послідовним. Відомості про один із фрагментів відео з нагрудного відеореєстратора БК 0016274 не зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.
Поліцейські не проінформували водія щодо порядку застосування спеціального технічного засобу перед проведенням огляду на стан сп`яніння, у тому числі й щодо можливості пройти медичний огляд у закладі охорони здоров`я в разі незгоди із отриманими результатами. Другий примірник акта огляду на стан сп`яніння водієві не вручався.
Апелянт зазначає, що такі обставини є підставою для визнання огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 недійсним.
Відтак, на переконання захисника, вину ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення не доведено поза розумним сумнівом.
Заслухавши  ОСОБА_1 , захисника Шестенко А.Л., які підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні, перевіривши матеріали справи, наведені у скарзі доводи, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконано вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП, повно та всебічно досліджено обставини справи, дотримано вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення, а тому доводи апеляційної скарги про формальний розгляд справи є надуманими.
Рішення суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується:
- відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №254951 від 24 лютого 2025 року, підписаному особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до якого водій ОСОБА_1 у зазначений час керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу «Alcotest Drager 6820» ARHK-0075, відповідно до якого у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. З результатом тесту з показником 1,16 ‰ алкоголю ОСОБА_1 погодився, про що свідчить його особистий підпис у графі «з результатами згоден»;
- роздруківкою результатів приладу «Alcotest Drager 6820», прилад №: ARHK-0075, з яких вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного приладу, а результат тестування склав 1,16 ‰, підпис особи, що тестують, наявний;
- відеозаписом, долученим до матеріалів справи, зі змісту якого об`єктивно вбачається зупинка автомобіля під керуванням ОСОБА_1 та процедура проходження водієм огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням технічного приладу. 
З наявного в матеріалах провадження відеозапису встановлено, що працівником поліції внаслідок виявлення ознак алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 останньому було озвучено їх перелік та запропоновано пройти відповідний огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного приладу, на що водій спочатку наполягав на проходженні огляду в медичному закладі (БК474286, часовий інтервал 24/02/2025, 06:30:21 – 06:32:41), однак в подальшому погодився пройти огляд на місці зупинки. Перед початком проходження огляду було здійснено перевірочний тест на відсутність алкоголю в технічному приладі, після чого технічний прилад було надано ОСОБА_1 для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (БК474286, часовий інтервал 24/02/2025, 06:35:33 – 06:36:40). Після отримання позитивного результату тестування із показником 1,16 ‰ алкоголю ОСОБА_1 особисто зазначив, він з ним згоден (БК474286, часовий інтервал 24/02/2025, 06:36:40 – 06:36:59), бажання пройти огляд в медичному закладі не виявив. 
Наявний відеозапис узгоджується з іншими доказами у справі, є належним та допустимим у розумінні ст.251 КУпАП. 
Більш того, на відеозаписові зафіксовано пояснення ОСОБА_1 про те, що він напередодні вживав алкогольний напій (БК474286, часовий інтервал 24/02/2025, 06:32:24 – 06:32:26, 06:37:46 – 06:38:05).
У зв`язку наведеним, у апеляційного суду відсутні підстави сумніватися в тому, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини дійсно мали місце. 
Всупереч протилежним аргументам захисника, на відеозаписові події об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність складу та події передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення та винності ОСОБА_1 у його вчиненні. 
Під час перевірки апеляційним судом матеріалів справи будь-яких істотних порушень, допущених при їх складанні, не встановлено. Протокол про адміністративне правопорушення ЕПР1 №254951 від 24 лютого 2025 року містить передбачені ст.256 КУпАП відомості. В ньому зазначено дату та місце його складення, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, суть адміністративного правопорушення. 
Ознаки алкогольного сп`яніння, які стали підставою для вимоги про проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, викладені в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, доданому до протоколу про адміністративне правопорушення. Власний підпис ОСОБА_1 у графі «з результатами згоден» наявний.
Крім того, жодних зауважень до протоколу про адміністративне правопорушення та доданих документів водієм не зазначено.
Відтак, заперечення апеляційної скарги щодо порушення процедури оформлення протоколу про адміністративне правопорушення є необґрунтованими.
Невручення ОСОБА_1 другого примірника акта огляду на стан сп`яніння не є беззаперечною підставою для скасування постанови та не свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Більш того, на підтвердження вказаного факту захисником не надано жодного доказу. 
Доводи апеляційної скарги захисника про упереджене ставлення з боку працівників поліції до Підгорного В.Г. та здійснення тиску на нього є надуманими та спростовуються змістом долученого до матеріалів справи відеозапису.
Твердження захисника про те, що відеозапис не є безперервним та хронологічно послідовним, не відповідає дійсності. 
Посилання захисника на порушення судом принципу всебічного та об`єктивного розгляду справи через відмову у задоволенні клопотання про відкладення судового засідання з метою витребування відомостей, що мають значення для правильного вирішення справи, є неспроможними, оскільки місцевий суд розглянув справу на підставі наявних в матеріалах провадження доказів, які визнав достатніми та допустимими для доведеності вини ОСОБА_1 у порушенні ним п.2.9 «а» ПДР та визнання його винуватим у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення.
Невизнання вини  ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, про що звертала увагу захисник в своїй апеляційній скарзі, не є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.
Доводи апеляційної скарги захисника не можуть бути прийняті до уваги, оскільки факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння підтверджений належними та достатніми доказами, які наявні в матеріалах провадження.
Посилання апелянта на порушення, які, на її думку, були допущені при розгляді справи судом першої інстанції, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки мають формальний характер, не спростовують наявності підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та не обґрунтовують необхідності скасування законної та обґрунтованої постанови місцевого суду.
Апеляційним судом не встановлено допущених під час складання протоколу порушень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09 листопада 2015 року №1452/735.
При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст.ст.279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст.252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.
Таким чином, у контексті наведених обставин не можна визнати переконливими й виправданими, а отже й достатніми, доводи апеляційної скарги захисника про скасування судового рішення на зазначених у ній підставах.
У зв`язку з наведеним, у апеляційного суду відсутні підстави вважати, що постанова прийнята судом першої інстанції без урахування всіх фактичних обставин справи. Досліджені судом докази є допустимими і достатніми для визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення.
Накладене судом першої інстанції адміністративне стягнення за вчинене ОСОБА_1 порушення Правил дорожнього руху узгоджується з вимогами ст.33 КУпАП, а також відповідає передбаченій ст.23 КУпАП меті стягнення – вихованню особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, та запобіганню вчиненню нових правопорушень. 
Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а постанову місцевого суду – без змін. 
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд 
ПОСТАНОВИВ
Апеляційну скаргу захисника Шестенко Анжеліки Любомирівни залишити без задоволення.
Постанову судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 15 квітня 2025 року в цій справі щодо ОСОБА_1 залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

       Суддя                                                                 О.С. Гончар